Справа № 944/3429/21
Провадження №2/944/1184/21

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Колтуна Ю.М.,
з участю секретаря судового засідання Булавка Н.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті Яворові, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк (надалі АТ КБ) «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 29 липня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 23 вересня 2021 року вирішено проводити заочний розгляд справи.
У судове засідання представник позивача АТ КБ «Приватбанк» не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Банку, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Також, у поданій заяві Банк вказує, що проти заочного розгляду справи не заперечує.
У судове засідання відповідач не з`явилася хоча про розгляд справи повідомлена належним чином. Також, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала. Відтак, суд, у відповідності до вимог ч.8 ст.178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи.
Оскільки у судове засідання 23.09.2021 року не з`явились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5 ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно та об`єктивно встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з наступного.
Судом установлено, що ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», з метою отримання банківських послуг. Для реалізації зазначеної мети відповідач підписала анкету-заяву від 19 серпня 2013 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.
Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає між нею та Банком договір, що підтверджується її підписом у заяві від 19 серпня 2013 року. Також, відповідач у вказаній анкеті-заяві підтвердила, що ознайомилася із Умовами та правилами надання банківських послуг у Приватбанку та Тарифами Банку в письмовому вигляді.
Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Згідно зі ст.ст. 526, 529 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події
Згідно із ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно із вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони та, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно із ч.1 ст. 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілими усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Застосування вищенаведених правових норм відповідає висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, а тому суд, у відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, враховує такий при вирішенні даного спору.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 була ознайомлена з конкретними запропонованими позивачем Умовами та правилами банківських послуг, Тарифами Банку, що підтверджується підписаною ним анкетою-заявою від 19 серпня 2013 року, тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем позивач дотримався вимог, передбачених законом вимог щодо повідомлення відповідача про умови кредитування та узгодження з ним таких.
З огляду на викладене, суд вважає, що у даному випадку має місце порушення прав позивача, яке полягає у неналежному виконанні ОСОБА_2 своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, а тому відповідач зобов`язаний сплатити позивачу суму боргу з урахуванням заборгованості за тілом кредиту та за простроченими відсотками. Дані обставини справи підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи, та не спростовані відповідачем.
Таким чином, на думку суду, позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню повністю.
Судові витрати у формі судового збору, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.
Керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-281 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте Яворівським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення виготовлене і підписане 28 вересня 2021 року.

Суддя Ю.М.Колтун