ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 жовтня 2021 року м. Чернівці

Справа № 715/916/21

Суддя судової палати у цивільних справах Чернівецького апеляційного суду Перепелюк І. Б., ознайомившись із апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 04 серпня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Глибоцької селищної об`єднаної територіальної громади в особі Глибоцької селищної ради, Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання частково недійсним наказу про затвердження технічної документації із землеустрою, наказу та акту приймання-передачі нерухомого майна, скасування державної реєстрації земельної ділянки, припинення права власності та скасування запису про державну реєстрації права власності

встановив:

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 10 вересня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 04 серпня 2021 року залишено без руху.

01 жовтня 2021 року на адресу Чернівецького апеляційного суду надійшла заява від Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області в якій просять відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення по справі, мотивувавши тим, що станом на 27.09.2021 року у Головному управлінні відсутні кошти на оплату судового збору.

Зазначене клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Європейський суд з прав людини зазначив, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, § 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, § 111).

Згідно з ч.ч. 1 та 3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено ЗУ «Про судовий збір».

Положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Сторона, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Отже, враховуючи зазначене, вважаю, що заяву слід залишити без задоволення, оскільки відсутні підстави для звільнення або відстрочення сплати судового збору.

За вказаних обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали для виправлення зазначеного вище недоліку.

Керуючись ст.ст.136, 185, 356, 357, ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 04 серпня 2021 року залишити без руху.

Надати апелянту строк 5 днів, з дня вручення копії ухвали, для оплати судового збору.

Роз`яснити апелянту, що у випадку невиконання ухвали суду у вказаний строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Суддя: І.Б. Перепелюк