У Х В А Л А

Справа №348/1674/21

11 жовтня 2021 року м. Надвірна

Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря судового засідання: Боєчко О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання недійсним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області № 9-762/15-20-СГ від 29.07.2020 року про затвердження проекту землеустрою та надання у власність для ведення особистого селянського господарства та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Крім того, від позивача поступила заява про забезпечення позову, в якій просить накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :01:014:0020, площею 1,4905га., цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Бистрицької сільської ради Надвірнянського району, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 37788699, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №240, яка належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ід.н. НОМЕР_1 ) жителю с.Пнів, уч. Білозорина, Надвірнянського району Івано-Франківської області, п.і. 78431 шляхом накладення заборони вчиняти будь-які дії з вказаним майном, направлені на його відчуження, заборонити укладати угоди стосовно нього, проводити його реєстрацію та перереєстрацію.

Заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 на даний час є власником спірної земельної ділянки, у нього знаходяться всі правовстановлюючі документи на ділянку і він вважає, що відповідач ОСОБА_2 може розпорядитися земельною ділянкою, що знаходиться в нього на праві власності та відчужити її на користь третіх осіб з метою ухилення від виконання рішення суду, що у свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

Учасники справи, на підставі ч.1ст.153 ЦПК України про дату, час та місце судового засідання щодо розгляду заяви про забезпечення позову, не повідомлялись. Необхідності у виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, для дачі прояснень, у суду не виникало.

Суддя, дослідивши заяву про забезпечення позову вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії;

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч. 2 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.149 ЦПК України суд може забезпечити позов на підставі відповідної заяви, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З аналізу вищенаведеного можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

В заяві зазначено, що відповідач ОСОБА_2 на даний час є власником спірної земельної ділянки, у нього знаходяться всі правовстановлюючі документи на ділянку, а тому він може розпорядитися земельною ділянкою та відчужити її на користь третіх осіб, тому існує реальна небезпека при задоволенні позову, що рішення суду без вжиття заходів забезпечення позову виконане не буде.

Таким чином заходи забезпечення позову, про які йде мова у даній заяві є співмірними предмету позовних вимог та не порушуватимуть прав та інтересів третіх осіб, а лише нададуть можливість забезпечити виконання можливого майбутнього рішення суду.

Враховуючи вище наведене, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки спір в судовому порядку не вирішено по суті, позивачем обґрунтовано наведено припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі та, як вбачається з матеріалів заяви, може призвести до порушення його прав та законних інтересів, враховуючи те, що вид забезпечення позову запропонований позивачем у заяві про забезпечення позову суд вважає співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами, суд прийшов до висновку, що вказане клопотання слід задоволити.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а тому накладення арешту на зазначене нерухоме майно до ухвалення рішення у справі жодним чином не порушує законні права та інтереси відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-150, 153,157 ЦПК України , -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :01:014:0020, площею 1,4905га., цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Бистрицької сільської ради Надвірнянського району, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 37788699, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №240, яка належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ід.н. НОМЕР_1 ) жителю с.Пнів, уч. Білозорина, Надвірнянського району Івано-Франківської області та заборонити вчиняти будь-які дії з вказаним майном, направлені на його відчуження, заборонити укладати угоди стосовно нього, проводити його реєстрацію та перереєстрацію.

Обов`язок пред`явлення цієї ухвали до виконання покласти на позивача.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду.

Суддя Міськевич О.Я.