Провадження № 22-ц/801/1861/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 рокуСправа № 127/24598/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Войтка Ю. Б., Стадника І. М.,

за участі секретаря судового засідання Очеретної М. Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Держзакупівлі. Онлайн», ОСОБА_5 , про визнання недійсними електронні торги і договору купівлі-продажу квартири, за позовом третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент», треті особи: ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Держзакупівлі. Онлайн», ОСОБА_5 , про визнання недійсними електронні торги і договору купівлі-продажу квартири,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_6 , на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2021 року, ухвалене у складі судді Венгрин О. О. в приміщенні суду в м. Вінниця, повний текст рішення складено 22 червня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

28 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулась у суд з позовом до ОСОБА_2 , ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «ФК «Інвент», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТОВ «Держзакупівлі. Онлайн», ОСОБА_5 , про визнання недійсними електронні торги, договору купівлі-продажу /т. 1 а. с. 1-4/, та просила, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 16 листопада 2018 року /т. 1 а. с. 32-33/, нової редакції позовної заяви від 04 січня 2021 року /т. 2 а. с. 173-177/, визнати договір купівлі-продажу від 04 грудня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І. Л., укладений відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронних торгів №UA-EA-2017-11-08-000191-а від 17 листопада 2017 року, і самі електронні торги недійсними.

13 лютого 2019 року третя особа ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Оверковський К. В., звернулась у суд з позовом до ОСОБА_2 , ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «ФК «Інвент», треті особи: ОСОБА_4 , ТОВ «Держзакупівлі. Онлайн», ОСОБА_5 , про визнання недійсними електронні торги, договору купівлі-продажу /т. 1 а. с. 110-111/.

Позов третьої особи ОСОБА_3 мотивовано тим, що їй стало відомо, що її матір ОСОБА_4 і її хочуть виселити з квартири по АДРЕСА_1 , яка належить їм на праві власності. Причиною виселення є укладення між відповідачами ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 договору купівлі-продажу цієї квартири від 04 грудня 2017 року.

Відповідно до протоколу електронних торгів № UA-EA-2017-11-08-000191-а від 17 листопада 2017 року за результатами електронних торгів, переможцем торгів став ОСОБА_2 , з пропозицією у розмірі 237000,00 грн. Оператор, через електронний майданчик якого надано найвищу цінову пропозицію - ТОВ «Держзакупівлі. Онлайн».

Згідно п. 1.1 договору купівлі-продажу від 04 грудня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І. Л., укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 , було передано у власність ОСОБА_2 квартиру по АДРЕСА_1 , загальною площею 49,4 кв. м, на укладення якого отримана згода іпотекодержателя, що викладена у листі-повідомленні від АТ «Дельта Банк» від 04 грудня 2017 року, вих. №57_12/2017. Продаж нерухомого майна відбувся за 237000,00 грн без ПДВ, які були сплачені покупцем продавцю у повному обсязі до моменту укладення цього договору на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став ОСОБА_2 .

Зазначає, що електронні торги та договір купівлі-продажу слід визнати недійсними з таких підстав :

спірна квартира по АДРЕСА_1 належала продавцю (ПАТ «Дельта Банк») на підставі заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 серпня 2014 року (справа №127/30623/13-ц), яке постановою Апеляційного суду Вінницької області від 11 вересня 2018 року скасовано, в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено;

відчуження квартири, яка була предметом іпотеки, відбулось без згоди власника-іпотекодавця під час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»;

- в квартирі, що відчужена, проживали неповнолітні діти позивача ОСОБА_1 : ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житлові права яких порушено;

не було оголошення у друкованих засобах масової інформації про день, час і місце проведення торгів та про початкову ціну реалізації майна;

учасниками торгів не було сплачено гарантійного внеску;

проведено реалізацію майна на підставі не діючої оцінки нерухомого майна.

Виходячи з наведеного, з урахування позовної заяви від 31 грудня 2020 року /т. 2 а.с. 154-158/, ОСОБА_3 просила :

-визнати недійсним електронні торги, які оформлені протоколом електронних торгів № UА-ЕА-2017-11-08-000191-а від 17 листопада 2017 року з реалізації нерухомого майна, а саме квартири, що за адресою : АДРЕСА_1 ;

-визнати недійсним договір купівлі-продажу від 04 грудня 2017 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 , який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І. Л., зареєстрованого в реєстрі під № 1057.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 листопада 2020 року заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Оверковський К. В., про забезпечення позову задоволено. З метою забезпечення позову накладено арешт на квартиру, що по АДРЕСА_1 і заборонено суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії щодо квартири по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_9 /т. 2 а. с. 73/.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 листопада 2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 , та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ТОВ «Держзакупівлі.Онлайн», ОСОБА_5 /т. 2 а. с. 107/.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2020 року замінено відповідача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвент» /т. 2 а. с. 148/.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2021 року відмовлено в задоволенні позовів.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_6 ,подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що на момент проведення аукціону та посвідчення договору купівлі-продажу від 04 грудня 2017 року квартира перебувала в іпотеці. Квартира вибула поза волею ОСОБА_3 на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 серпня 2014 року, яке було скасовано судом апеляційної інстанції. Перші торги відбулися 20 лютого 2017 року, тобто фактично більше одного року з моменту проведення оцінки, а оспорюванні торги 17 листопада 2017 року. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12 (провадження № 14-624цс18), проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У судовому засіданні ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заперечив проти апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, були повідомленні належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_10 , переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «ФК «Інвент», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТОВ «Держзакупівлі. Онлайн», ОСОБА_5 , про визнання недійсними електронні торги, договору купівлі-продажу квартири, в апеляційному порядку не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряється відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

У справі встановлено наступні обставини.

28 лютого 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за яким банк надав позичальнику кредит в сумі 20000,00 дол. США, що еквівалентно 101000,00 грн за курсом НБУ на день укладення договору, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у договорі, процентна ставка 13,90 %. Додатковими угодами №1, 2, 3 від 28 лютого 2008 року, 04 лютого 2009 року, 01 квітня 2009 року відповідно змінено графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту, перенесено строки виконання зобов`язань позичальника зі сплати процентів, змінено схему кредитування та умови кредитного договору при реструктуризації.

Крім того, 28 лютого 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (іпотекодержатель) з одного боку та ОСОБА_4 , ОСОБА_3 з іншого боку (іпотекодавці) укладено договір іпотеки, за яким іпотекодавці передали в іпотеку іпотекодержателю квартиру по АДРЕСА_1 , яка належить іпотекодавцям в рівних частках кожному, на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Вінницької міської ради, 18 травня 1993 року, загальна площа квартира 49,4 кв. м. /т. 3 а. с. 57/.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» і ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу за кредитами, за яким відповідно до акту прийому - передачі документації передано кредитні договори № 0 і № 1, договір іпотеки, виписки про рух коштів тощо (встановлено постановою Апеляційного суду Вінницької області від 11 вересня 2018 року (справа №127/30623/13-ц) т. 1 а. с. 34-37) Іпотекодержателем предмета іпотеки - квартири по АДРЕСА_1 є ПАТ «Дельта Банк», іпотекодавцями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 /т. 3 а. с. 31-32/.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 серпня 2014 року (справа №127/30623/13-ц) в рахунок виконання основного зобов`язання в розмірі 6679,61 дол. США за договором про надання споживчого кредиту №0 від 14 вересня 2006 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_3 , і в рахунок зобов`язання щодо оплати заборгованості у розмірі 25294,65 дол. США за договором про надання споживчого кредиту №1 від 28 лютого 2008 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_3 , в загальній сумі 31974,26 дол. США, звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру, загальною площею 49,4 кв. м, що по АДРЕСА_1 , шляхом передачі іпотекодержателю зазначеного предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору іпотеки б/н від 28 лютого 2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Визнано за ПАТ «Дельта Банк» право власності на предмет іпотеки - квартиру, загальною площею 49,4 кв. м, що по АДРЕСА_1 . /т. 3 а. с. 212-215/.

ПАТ «Дельта Банк» на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 серпня 2014 року (справа №127/30623/13-ц) 05 лютого 2016 року зареєструвало за собою право власності на квартиру, що по АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 13206700, що вбачається з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. /т. 2 а. с. 216/.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 4423 від 28 вересня 2017 року визначено активи АТ «Дельта Банк», що підлягають продажу (повторному) на відкритих торгах (аукціоні), а саме нерухоме майно квартира по АДРЕСА_1 , початкова ціна реалізації - 292515,30 грн (п. 1). Встановлено відсоток зниження початкової ціни реалізації зазначених активів (майна) на кожних наступних відкритих торгах (аукціоні) на 10% від затвердженої Фондом початкової ціни реалізації, але сумарно не більше, ніж на 30% від затвердженої Фондом початкової ціни реалізації без необхідності повторного погодження питання з виконавчою дирекцією Фонду (п.6). /т. 2 а. с. 204-205/.

Відповідно до копії протоколу електронних торгів №UA-EA-2017-11-08-000191-а від 17 листопада 2017 року торги відбулися, власник активу (квартири по АДРЕСА_1 ) - ПАТ «Дельта Банк», переможцем електронних торгів став ОСОБА_2 , ціна продажу 237000,00 грн. /т. 2 а. с. 209-210/.

04 грудня 2017 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири, що по АДРЕСА_1 , загальною площею 49,4 кв. м, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І. Л.. Договір укладений відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронних торгів №UA-EA-2017-11-08-000191-а від 17 листопада 2017 року. Відповідно до п. 1.2. договору нерухоме майно належить продавцю на праві приватної власності на підставі заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 серпня 2014 року у справі №127/30623/13-ц (провадження №2/127/354/14). Право власності продавця на нерухоме майно зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05 лютого 2016 року, номер запису про право власності 13206700, реєстраційний номер нерухомого майна 01. Згідно пункту 2.1. договору зазначено, що продаж нерухомого майна вчиняється за 237000,00 грн, без ПДВ, які були сплачені покупцем продавцю у повному обсязі на момент укладення цього договору на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став покупець. /т.2 а. с. 201/.

Згідно матеріалів нотаріальної справи щодо оформлення договору купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_1 від 04 грудня 2017 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 , зареєстрованого в реєстрі під №10570, наданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. (на запит суду) міститься лист-повідомлення від 04 грудня 2017 року вих. №57_12/2017, згідно якого ПАТ «Дельта Банк» у зв`язку з реалізацією нерухомого майна квартири, не заперечує проти укладення/посвідчення договору купівлі-продажу вказаного майна за наявності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно його обтяження іпотекою на користь АТ «Дельта Банк». /т. 2 а. с. 211/.

Згідно копії листа - повідомлення від 04 грудня 2017 року, згідно якого ПАТ «Дельта Банк» повідомив про реалізацію належного АТ «Дельта Банк» нерухомого майна - квартири по АДРЕСА_1 і просить припинити обтяження іпотеками щодо нерухомого майна - квартири по АДРЕСА_1 . / т.2 а. с. 211 зворот/.

Отже, встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» продав квартиру по АДРЕСА_1 як своє власне майно (активи), а не як предмет іпотеки.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 11 вересня 2018 року (справа №127/30623/13-ц) рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 серпня 2014 р. (справа №127/30623/13-ц) скасовано, в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття права власності відмовлено. В постанові зазначено, що передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду. Застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі. /т. 1 а. с. 34-37/.

ОСОБА_11 і третя особа ОСОБА_3 є дочками ОСОБА_12 , ОСОБА_4 /т. 1 а. с. 9, т. 2 а. с. 85/.

ОСОБА_11 має двох дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /т. 2 а. с. 86, 87/.

Відповідно до акту № 7768 комісії ВРС ТОВ ЖЕО від 11 грудня 2017 року вбачається, що в квартирі по АДРЕСА_1 ніхто не зареєстрований, а фактично проживають ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 . Зазначений акт складено за заявою ОСОБА_2 /т. 2 а. с. 8/.

Згідно довідки Департаменту адміністративних послуг №38857 від 01 грудня 2017 року в квартирі по АДРЕСА_1 ніхто не зареєстрований, ОСОБА_12 зазначений за цією адресою без реєстрації (дата реєстрації відсутня).

05 вересня 2019 року право власності на квартиру по АДРЕСА_1 було зареєстровано за новим власником - ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 05 вересня 2019 року.

Відмовляючи в задоволенні позову третьої особи ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що на момент відчуження ПАТ «Дельта Банк» квартири по АДРЕСА_1 , вона не була предметом застави (іпотеки), а перебувала у власності ПАТ «Дельта Банк» і на неї не поширювався правовий режим заставного майна, а отже, не було підстав для застосування до процедури відчуження юридичною особою свого майна фізичній особі законодавства, що регулює кредитні правовідносини. Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на зазначені правовідносини також не поширюється. Скасування рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 серпня 2014 року (справа №127/30623/13-ц) суд не вважав підставою для визнання електронних торгів і договору купівлі-продажу квартири між ПАТ «Дельта Банк» і ОСОБА_2 недійсними, оскільки інакше будуть порушені права іпотекодержателя ПАТ «Дельта Банк», який визнав за собою право власності на іпотечне майно в судовому порядку, тому іпотека після відчуження майна вже припинена. Житлові права неповнолітніх дітей позивача ОСОБА_1 ( ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) при відчуженні ПАТ «Дельта Банк» свого майна - квартири не порушені, доказів того, що діти були зареєстровані і мешкали у квартирі по АДРЕСА_1 суду не надано. В позовних заявах однією з підстав визнання електронних торгів і договору купівлі-продажу недійсними є недодержання процедури проведення прилюдних торгів, але позивачами не доведено, яким чином впливають на їхні права та інтереси електронні торги з продажу юридичною особою (ПАТ «Дельта Банк») свого майна (активів), а не предмету іпотеки за борги. Окрім цього, ОСОБА_3 не є сторонами правочинів, що оспорюється, тому електронні торги і договір купівлі-продажу від 04 грудня 2017 року не порушує її законні права та інтереси. Позивач не довела, що електронні торги проведені з реалізації спірної квартири та договір купівлі-продажу було укладено із порушенням вимог чинного законодавства України, чим порушені її права та охоронювані законом інтереси.

Висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог третьої особи ОСОБА_3 зроблено за повного з`ясування обставин справи, правильного застосування норм матеріального права та процесуального права, з огляду на наступне.

За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб відповідно до викладеної у позові вимоги, який не суперечить закону.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 522/7636/14-ц (провадження № 14-636цс18) вказано, що «за змістом статті 388 ЦК України майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але надалі скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Саме такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року (провадження № 6-251цс15). Цей висновок також був неодноразово підтриманий і Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постановах від 05 грудня 2018 року (провадження № 14-247цс18 та № 14-179цс18). Отже, з урахуванням викладених вище норм процесуального та матеріального права однією з обов`язкових умов для задоволення віндикаційного позову є встановлення під час розгляду спорів про витребування майна, зокрема й тієї обставини, чи перебувало спірне майно у володінні позивача, який указує на порушення своїх прав як власника, на підставах, визначених законодавством, та який на момент подання позову не є власником цього майна, однак вважає себе таким.

У пунктах 142, 146, 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16-ц (провадження № 14-208цс18) зроблено висновок, що «метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника».

Таким чином, враховуючи, що реалізація квартири відбулася не у порядку виконання судового рішення, ефективним способом захисту права власності ОСОБА_3 є віндикаційний позов до особи, за якою зареєстровано право власності на спірну квартиру.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_4 (якій також на праві власності належала Ѕ частка спірної квартири) звернулась у суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів : ОСОБА_3 , ПАТ «Дельта Банк» про витребування майна з чужого незаконного володіння. Постановою Вінницького апеляційного суду від 02 листопада 2020 року у справі № 127/20335/19 апеляційну скаргу адвоката Пономаренка Д. Ю. в інтересах ОСОБА_5 задоволено. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2020 року скасовано й ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних щодо предмета спору на стороні відповідачів: ОСОБА_3 , ПАТ «Дельта Банк», про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено. Постанова Вінницького апеляційного суду від 02 листопада 2020 року оскаржена ОСОБА_4 в касаційному порядку. Ухвалою Верховного Суду Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження. Зупинено дію постанови Вінницького апеляційного суду від 02 листопада 2020 року до закінчення касаційного провадження.

Позовна вимога ОСОБА_3 про визнання недійсним електронних торгів, які оформлені протоколом електронних торгів № UА-ЕА-2017-11-08-000191-а від 17 листопада 2017 року з реалізації нерухомого майна, а саме квартири, що за адресою : АДРЕСА_1 , договору купівлі-продажу від 04 грудня 2017 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 , який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І. Л., зареєстрованого в реєстрі під № 1057, на переконання суду апеляційної інстанції, не є ефективним способом захисту, оскільки на час їх проведення порушень, про які зазначає позивач, допущено не було.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року, справа N 338/180/17 (провадження N 14-144цс18), зазначено, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Суд першої інстанції правомірно також зазначив, що на момент відчуження ПАТ «Дельта Банк» квартири по АДРЕСА_1 , вона не була предметом застави (іпотеки), а перебувала у власності ПАТ «Дельта Банк» і на неї не поширювався правовий режим заставного майна.

Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_3 не є стороною правочинів, що оспорюються, тому електронні торги і договір купівлі-продажу від 04 грудня 2017 року не порушує її права та інтереси. Позивач не довела, що електронні торги проведені з реалізації спірної квартири та договір купівлі-продажу було укладено із порушенням вимог чинного законодавства України, чим порушені її права та охоронювані законом інтереси.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в оскаржуваній частині рішення.

Щодо розподілу судових витрат.

Беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 141, підпункту в пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, а також те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відтак судовий збір сплачений третьою особою за подання апеляційної скарги слід залишити за третьою особою..

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2021 року у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: Ю. Б. Войтко

І. М. Стадник

Повний текст постанови складено 08 жовтня 2021 року.