ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5670/21 Номер провадження 22-ц/814/1881/21Головуючий у 1-й інстанції Гольник Л.В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 17 червня 2021 року, постановлену суддею Гольник Л.В., повний текст ухвали складено дата не вказана

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа державний нотаріус Другої київської державної нотаріальної контори Кушнір О.Д. про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, -

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, в якій просила встановити, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її двоюрідною сестрою.

Заява мотивована тим, що з метою прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 вона звернулася до державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори, у зв`язку з чим була заведена спадкова справа щодо майна померлої, але нотаріус постановою за №33301/02-31 від 13.05.2021 року відмовив у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинний зв`язок між спадкодавцем та спадкоємцем.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 15 червня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа державний нотаріус Другої київської державної нотаріальної контори Кушнір О.Д., про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Роз`яснено заявникові право на звернення до суду шляхом подання позову у порядку позовного провадження.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що зі змісту заяви вбачається спір про право, вимога про встановлення факту родинних зав`язків зі спадкодавцем, пов`язана з доведенням факту прийняття спадщини, на яку можуть мати право інші спадкоємці.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що такою ухвалою суд незаконно позбавив особу права в порядку окремого провадження розглянути справу про встановлення факту, що породжує юридичні наслідки, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав особи, при цьому встановлення такого факту пов`язуєтья з наступним вирішенням спору про право. Вважає, що прийняття ухвали такого змісту стало результатом того, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими. Зазначає, що у даній справі, відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, на його думку, звернення із заявою про встановлення факту родинних відносин було з метою правильного розподілу часток при спадкуванні за законом після померлої особи, тобто, суд вбачає спір про право, який має розглядатися у позовному провадженні за участі усіх заінтересованих осіб (позивач, відповідач, третя особа). Суд першої інстанції послався на постанову Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, але вважає, що суд не звернув увагу на те, що постанова нотаріуса не містить інформації про інших спадкоємців по відкритій спадковій справі, не з`ясовано, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому нормами ЦК України, який би оспорював право заявника на прийняття спадщини, тобто, суд не встановив між ким існує спір про право, оскільки існування спору про право повинно бути реальним. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про прийняття спадщини пов`язана виключно з тим, що із наданих нею документів не підтверджується факт родинних відносин зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому вважає висновки суду про наявність спору про право, який має розглядатися у порядку позовного провадження, передчасними. Суд також не звернув увагу, що заявник позбавлена можливості подати позов, оскільки невідома будь-яка інша особа, яка претендує, або може претендувати на майно померлої, а положення ст. 315 ЦПК України не передбачає такої підстави для відмови у відкритті провадження, як можливе порушення прав третіх осіб.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 21).

16.03.2021 року за заявою ОСОБА_1 державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Кушніром О.Д. заведено спадкову справу №191/2021 до майна померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

Постановою державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори Кушнір О.Д. від 13.05.2021 року №3301/02-31 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 , а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинний зв`язок між спадкодавицею та спадкоємицею (а.с. 12).

Як вбачається зі змісту постанови нотаріуса, документи на ім`я ОСОБА_1 та на ім`я спадкодавиці, по яких нотаріус мав би змогу прослідкувати родинні відносини між спадкоємицею та спадкодавицею, було подано не в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено, що звертаючись до суду з вказаною заявою, заявник просить встановити факт родинних відносин між фізичними особами, з метою правильного розподілу часток при спадкуванні за законом після смерті померлої ОСОБА_2 , що зі змісту заяви вбачається спір про право, так як вимога про встановлення факту родинних зав`язків зі спадкодавцем, пов`язана з доведенням факту прийняття спадщини, на яку можуть мати право інші спадкоємці.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом заяви є встановлення факту родинних відносин між особою, що померла, та особою, яка стверджує, що є її двоюрідною сестрою, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом із-за відсутності документів, які б підтверджували вказаний родинний зв`язок.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції послався на постанову Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», п.23 якої передбачає, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Проте, п 2 цієї ж постанови зазначає, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою

про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому

порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Крім цього, у постанові Верховного Суду Постанова від 14.04.2021 року у справі №205/2102/19-ц, зазначено, що згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У частині четвертій статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Аналогічний висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі N 336/709/18-ц (провадження N 61-39374св18).

Згідно ч. 4. ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, у даній справі не вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення, який може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб чи є дані про наявність інших спадкоємців і про спір між ними, оскільки у цій справі відомості про інших спадкоємців та про спір між ними відсутні, а тому дана заява про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, який породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а встановлення цього факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, тому ця заява підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Посилання суду першої інстанції на те, що вимога про встановлення факту родинних зв`язків зі спадкодавцем пов`язана з доведенням факту прийняття спадщини, на яку можуть мати право інші спадкоємці, не підтверджена матеріалами справи.

Апеляційний суд у складі колегії суддів приходить до висновку про те, що висновок суду першої інстанції є помилковим, тому ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 374 ч.1 п. 6 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ч.1 п. 3,4 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 367 ч. 1,2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п. 6, 379 ч.1 п. 3,4, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 15 червня 2021 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 жовтня 2021 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов