провадження № 2/752/9589/21
УХВАЛА

25.10.2021 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П.

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної установи «Інститут охорони ґрунтів України» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2021 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Державної установи «Інститут охорони ґрунтів України» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Вивчивши матеріали позову, вважаю, що, останній, слід передати за підсудністю до іншого суду за наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

З сукупного аналізу вищенаведених положень законодавства варто зробити висновок, що під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

За статтею 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

У відповідності до частини другої статті 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається із позовної заяви відповідач Державна установа «Інститут охорони ґрунтів України» знаходиться за адресою: м. Київ, провулок Бабушкіна, 3, корпус 3, тобто у Шевченківському районі м. Києва.

Позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача (ч. 1 ст. 28 ЦПК України).

У відповідності до ч. 16 ст. 28 ЦПК України, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 у позові вказав свою адресу - АДРЕСА_1 , що територіально до Голосіївського району м. Києва не відноситься, а відтак немає підстав вважати, що позовні вимоги підсудні Голосіївському районному суду м. Києва.

Сукупність вказаних обставин дає можливість суду прийти до висновку, що підсудність даної позовної слід визначити за загальним правилом - за місцем знаходження відповідача - юридичної особи.

За правилами ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього кодексу.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України, якщо суддя вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, передає справу на розгляд іншому суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, передача справи на розгляд іншому суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Позивачем не наведено підстав для розгляду справи Голосіївським районним судом м. Києва, а судом ці підстави не встановлені.

За таких обставин, враховуючи, що дана справа не підсудна Голосіївському районному суду м. Києва, вважаю за необхідне передати даний позов за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва, тобто за місцезнаходженням відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 4, 27, 29, 31, 32, 187 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи «Інститут охорони ґрунтів України» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, - передати для розгляду за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвала суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя Н.П. Чередніченко