ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Кислиця І.В.

сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,

відповідач ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2014 року, яке ухвалене суддею Борис О.Н. у місті Кривому Розі, відомості щодо дати складання повного тексту судового рішення відсутні, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (надалі ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

Позовна заява мотивована тим, що 27 лютого 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №ML-0AU/0088/2007 відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 14 000 доларів США, на строк до 27 лютого 2013 року, за користування скредиту встановлена плаваюча процентна ставка 12,99% + FIDR.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № SR-0AU/0088/2007 від 27.02.2007 року, відповідно до умов якого ОСОБА_2 поручився за своєчасне і повне виконання ОСОБА_4 зобов`язань за кредитним договором.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2020 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №ML-0AU/0088/2007 від 27.02.2007 року, уукладеним між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 .

Позивач умови кредитного договору виконав належним чином, проте відповідачі зобов`язання належним чином не виконали, у зв`язку з чим станом на 19.08.2013 року утворилась заборгованість в сумі 490 401, 16 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачів, як солідарних боржників та витрати по сплаті судового збору в сумі 3441, грн..

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2014 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму боргу за кредитним договором №ML-0AU/0088/2007 від 27.02.2007 року в розмірі 490 401, 16 грн. з урахуванням: залишок заборгованості за кредитом 11 376 доларів США, що в гривневому еквіваленті на дату розрахунку 19.08.2013 року за курсом НБУ 7,993 грн. за долар США склало 90 931, 08 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом 1818, 03 доларів США, шо в гривневому еквіваленті на дату розрахунку 19.08.2013 року за курсом НБУ 7,993 грн. за долар США склало -14 531, 51 грн., сума пені за прострочення виконання зобов`язання 384 938, 56 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судовий збір в сумі 3441 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_2 просить заочне рішення в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним довогором солідарно, скасувати та ухвалити в цій частинві нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

В мотивування доводів апеляційної скарги зазначив, що Пунктом 5.3 Договору Поруки передбачено, що цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання Боргових зобов`язань за кредитним договором.

Оскільки Договором Поруки не встановлено спеціальних підстав припинення поруки, в разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором, строк пред`явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів потрібно обчислювати з моменту настання строку виконання зобов`язання в повному обсязі або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

З матеріалів справи вбачається, що на момент закінчення строку дії кредитного договору станом на 27.02.2013 року, відповідач ОСОБА_4 вже мала прострочену заборгованість по поверненню кредиту та процентам.

Таким чином, позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» повинен був звернутись до суду з позовом до поручителя ОСОБА_2 впродовж шести місяців з настання дати остаточного повернення кредиту, тобто не пізніше 27 серпня 2013 року.

Однак ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до поручителя ОСОБА_2 лише 08.11.2013 року, з пропуском строку, встановленого ч.4 ст. 559 ЦК України, а тому порука вважається припиненою, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог до поручителя ОСОБА_2 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить заочне рішення про солідарне стягнення зщаборгованості за кредитним договором скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоворленні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_2 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, відповідача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_5 , яка кожна окремо підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ст. 627 ЦК України зазначає, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно положень ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Судом встановлено, що 27 лютого 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №ML-0AU/0088/2007 відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 14 000 доларів США, на строк до 27 лютого 2013 року, за користування скредиту встановлена плаваюча процентна ставка 12,99% + FIDR. FIDR - це, процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. В залежності від зміни вартості кредитних ресурсів Банку ставка FIDR може змінюватись Банком (збільшуватись чи зменшуватись) в порядку передбаченому цим Договором.

Умовами п.п. 4.1.1 Кредитного договору передбачено, за порушення прийнятих на себе зобов`язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим Договором строки, Позичальник зобов`язаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% (один відсоток) від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожний день просрочки.

Згідно п. 4.1.2. Кредитного договору, за прострочення виконання зобов`язань понад 15 (п`ятнадцять) календарних днів Позичальник крім пені передбаченої в п. 4.1.1 договору сплачує Банку додатково штраф у розмірі 0,01% від суми прострочених Боргових зобов`язань, але не менше 25,00 (двадцяти п`яти) гривень.

Відповідно до п. 4.1.3. Кредитного договору за прострочення виконання зобов`язань понад 30 (тридцять) календарних днів Позичальник крім пені та штрафу передбачених в п. 4.1.1- 4.1.2. договору сплачує Банку додатково штраф у розмірі 0,02 % від суми прострочених Боргових зобов`язань, але не менше 50,00 гривень.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № SR-0AU/0088/2007 від 27.02.2007 року, відповідно до умов якого ОСОБА_2 поручився за своєчасне і повне виконання ОСОБА_4 зобов`язань за кредитним договором.

Пунктом 4.1 Договору Поруки передбачено, що цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання Боргових зобов`язань за кредитним договором.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2020 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №ML-0AU/0088/2007 від 27.02.2007 року, уукладеним між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4

Внаслідок невиконання відповідачами зобов`язання належним чином, станом на 19.08.2013 року устворилась заборгованість, в сумі 490401,16 гривень, яка складається з: залишку заборгованості за кредитом в сумі - 11376,34 доларів США, що в гривневому еквіваленті на дату розрахунку 19.08.2013 року за курсом НБУ 7,993 грн. за 1 долар США склало - 90931,08 грн., з заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом - 1818,03 доларів США, що в гривневому еквіваленті на дату розрахунку 19.08.2013 року за курсом НБУ 7,993 грн. за 1 долар США склало - 14531,51 грн., з суми пені за прострочення виконання зобов`язання - 384938,56 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги позивача та стягуючи з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з факту неналежного виконання зобов`язання за укладеним кредитним договором позичальником ОСОБА_6 в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, та наявність у зв`язку з цим у позивача права вимагати від позичальника повернення заборгованості за кредитним договором. При цьому, суд дійшов висновку про те, що відповідно до ст. 554 ЦК України й умов вищезазначених договорів у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, та, оскільки Банком підтверджено належними доказами (договір про надання кредиту, розрахунок заборгованості) розмір заборгованості, наявні правові підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачів в солідарному порядку.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, не пред`явить вимоги до поручителя.

Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв`язку із закінченням строку її чинності ч.4 ст. 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення ч.4 ст. 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя (друге речення ч.4 ст. 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя (третє речення ч.4 ст. 559 ЦК України).

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч.4 ст. 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні ч.4 ст. 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців (або протягом строку встановленому у договорі поруки, тобто протягом одного року) від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов`язання має бути пред`явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому, навіть якщо в межах строку дії поруки була пред`явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право.

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Як вбачається з матеріалів справи, Договір поруки від 27.02.2007 року не містить строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до остаточного виконання сторонами своїх зобов`язань за кредитним договором (пункт 4.1 договору) не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 ЦК України та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України, згідно яких порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Відповідно до кредитного договору строк виконання основного зобов`язання визначений не пізніше 27.02.2013 року.

Отже, кредитор був зобов`язаний пред`явити позов до поручителя ОСОБА_2 протягом шести місяців з моменту настання строку виконання основного зобов`язання, тобто по 27 серпня 2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи З позовними вимогами до позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося 08 листопада 2013 року, тобто за межами строку дії поруки, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги представника ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_2 про припинення поруки.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку , що апеляційна скарга представника ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_2 підлягає задоволенню ,а рішення суду першої інстанції , в частині солідарного стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_2 підлягає скасуванню з ухваленням у відповідній частині нового рішення, про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2580, 75 грн. (а.с. 200)

Керуючись ст.ст. 367, 374, п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2014 року в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №ML-0AU/0088/2007 від 27.07.2007 року, скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2580, 75 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 вересня 2021 року.

Головуючий:

Судді: