Справа № 445/1715/21
провадження № 2-о/445/74/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису. В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначає, що з 2017 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_3 . Вона проживає разом з дітьми у будинку своєї матері ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_1 . Вказує, що під час спільного проживання ОСОБА_2 систематично ображав її нецензурною лайкою, принижував, завдавав тілесних ушкоджень. Вказані дії вчиняв щодо неї систематично в присутності дітей. При цьому заявниця терпіла та пробачала кривднику. Однак, 01.08.2021 року ОСОБА_2 наніс заявниці тілесні ушкодження, внаслідок чого вона викликала працівників поліції. Працівником поліції Золочівського РВП ГУНП у Львівській області винесено терміновий заборонний припис. 04.08.2021 року постановою дізнавача СД Золочівського РВП ГУНП у Львівській області було скеровано заявницю для проведення судово-медичної експертизи, за результатами якої встановлено наявність у неї легких тілесних ушкоджень , які могли утворитися 01.08.2021 року за обставин вказаних у постанові дізнавача. Окрім того, за фактом, що мав місце 01.08.2021 року щодо вчинення домашнього насильства щодо заявниці ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказані обставини свідчать про те, що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких чи особливо тяжких наслідків його вчинення щодо неї, такі ризики є реальними, тому для забезпечення дієвого та ефективного її захисту необхідно застосувати до ОСОБА_2 обмежувальний припис, заборонивши йому наближатися до місця її проживання ближче 300метрів, особисто чи через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , та вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або іншим чином контактувати.

Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги заяви підтримали та просили задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судовове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Фіксування судового засідання технічними звукозаписувальними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку про задоволення заявлених вимог в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в зв`язку із вчиненням домашнього насильства відносно заявника, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується копією постанови судді Золочівського районного суду Львівської області від 03.08.2021 року.

При цьому, суд зазначає, що обставини, викладені у вказаній постанові, мають преюдиційне значення, відповідно до положень ст.82 ЦПК України.

Так, згідно вказаної постанови, ОСОБА_2 01.08.2021 року, близько 16 год. 00 хв. за місцем проживання по АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погорозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою : АДРЕСА_1 , разом із своєю матір`ю ОСОБА_4 , якій належить даний житловий будинок, та дітьми ОСОБА_5 , ОСОБА_3 .

Окрім того, судом встановлено, що відносно ОСОБА_2 винесено терміновий заборонний припис серії АА № 081078, згідно якого ОСОБА_2 01.08.2021 року за вищевказаною адресою вчиняв домашнє насильство відносно ОСОБА_6 , у зв`язку з чим йому було заборонено входити та перебувати в місці проживання постраждалої особи.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 86/2021 року, в громадянки ОСОБА_1 виявлені : синці на повіках правового ока, на повіках лівого ока з поширенням на виличну ділянку, на лівій щоці, на обличчі в ділянці правого та лівого кутів нижньої щелепи, на підборідді, на шиї, на правому плечі, на правому передпліччі, на лівому плечі, в ділянці лівого ліктьового суглобу, на лівому передпліччі, на задній та лівій боковій поверхні грудної клітки, садна на спинці носа, на задній поверхні шиї, на обличчі зліва. Вказані ушкодження являються наслідком дії тупих предметів, що могли утворитися 01.08.2021 року, як вказано в постанові, та відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 27 Конституції України регламентовано, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Згідно із ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства. У разі, якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Відповідно до ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана: зокрема, п. 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Статтею 350-3 ЦПК України визначено, що заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

Зі змісту ст.350-4 ЦПК України вбачається, що в заяві про видачу обмежувального припису мають бути зазначені, зокрема, п. 3) обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Враховуючи викладені вище обставини справи, а також зазначені положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених в КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.

Приписами частин 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Аналіз практики ЄСПЛ стосовно порушеного заявницею питання свідчить, що питання можливості отримання та належного виконання обмежувальних приписів є тісно пов`язаним із позитивними обов`язками держави із забезпечення права особи не зазнавати катування або нелюдського чи такого, що принижує гідність, поводження згідно зі ст. 3 ЄКПЛ, а також права на життя згідно ст.2 та повагу до сімейного і приватного життя, зокрема фізичну і психологічну недоторканність особи, згідно ст. 8 ЄКПЛ.

Суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту, а саме: звернення до правоохоронних органів - не дали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, оцінивши усі докази у сукупності та в їх взаємозв`язку між собою, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою і тому підлягає задоволенню у спосіб, який просить заявник, а, відтак, суд приходить до висновку про видачу обмежувального припису, шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п.10 ч.1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду.

Крім цього, згідно із ч.3 ст.350-5ЦПК України ,судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 13,81,350-6,265,273 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 - задовольнити.

Видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та покласти на нього наступні обов`язки:

- заборонити наближатися на відстань ближче 300 метрів до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців;

- заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців.

Про видачу обмежувального припису повідомити Золочівський РВП ГУНП у Львівській області, для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 06.10.2021 року

Суддя В. М. Сивак