Справа № 464/5383/21
пр.№ 2/464/1567/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2021 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Цуняк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс», за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни, приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» (ТОВ «ФК «Кредіплюс») про визнання виконавчого напису №86937, вчиненого 05.04.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 27.05.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. відкрито виконавче провадження №65575822 на підставі виконавчого напису №86937, вчиненого 05.04.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредіплюс» заборгованості у розмірі 18 173,75 грн. Вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, з огляду на те, що суперечить Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, постанові Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Так, розмір заборгованості, вказаний у заяві про вчинення виконавчого напису, не є безспірним. Крім цього, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі щодо доповнення такого переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Вказану постанову суду ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 залишено без змін. Приватний нотаріус не врахував, що на момент вчинення виконавчого напису та станом на час звернення з позовною заявою діючим є Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 в редакції, яка діяла до постанови Кабінету Міністрів від 26.11.2014 №622, тобто без розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «ФК «Кредіплюс» у судове засідання не з`явився, до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позову заперечує та вважає вимоги позивача необґрунтованими. Зазначив, що 18.08.2020 позивач ініціював укладення кредитного договору з відповідачем, оформивши заяву на видачу кредиту №100201866, на підставі якої 19.08.2020 укладено договір про споживче кредитування №56134. Позивач ознайомилась та підписала паспорт споживчого кредиту, за змістом якого підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, а також отримання та ознайомлення з інформацією про порядок а умови повернення кредиту, наданого позивачу. На підставі п. 2.1.1. кредитного договору відповідач надав позивачу кредит у розмірі 16250 грн. шляхом перерахування грошових коштів на зазначені останньою реквізити. За період з 02.09.2020 до 18.11.2020 позивачем внесено чотири платежі на загальну суму 12450 грн. Після 18.11.2020 не сплачено жодних платежів, погоджених та закріплених позивачем та відповідачем у графіку суми платежів. Враховуючи те, що станом на 23.03.2021 зобов`язання за кредитним договором не виконувались належним чином, на підставі умов кредитного договору, у зв`язку зі значним простроченням оплати кредитної заборгованості 05.04.2021 вчинено виконавчий напис №86937. Безспірність суми боргу 13384,94 грн. належним чином підтверджена на підставі первинних документів за кредитним договором та будь-який спір між сторонами кредитного договору на момент вчинення виконавчого напису №86937 від 05.04.2021 був відсутній. В обов`язки нотаріуса не входить запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу розміру заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Позивач жодним чином не обґрунтовує свої заперечення щодо безспірності суми боргу у розмірі 13384,94 грн. Також позивачем не надано жодних документальних підтверджень щодо розміру заборгованості за кредитним договором.

Треті особи приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про дату час та місце розгляду справи.

У зв`язку з неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Встановлено, що 19.08.2020 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №56134, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредит в сумі 16250 грн. на споживчі потреби строком на 48 тижнів з фіксованою ставкою 290% річних від суми кредиту, шляхом перерахування з поточного рахунку кредитодавця в наступному порядку: 13000 грн. на поточний рахунок позичальника, 3250 грн. на поточний рахунок ТДВ «Страхова компанія «Грінвуд лайф іншуранс» з метою оплати позичальником страхових платежів, встановлених договором добровільного страхування життя №61225419 від 19.08.2021.

05.04.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №86937, про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредіплюс» заборгованості за кредитним договором №56134 від 19.08.2020 у розмірі 18173,75 грн., з яких: 3888,81 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 900 грн. прострочена заборгованість за комісією, 13384,94 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 0,00 грн. строкова заборгованість за сумою кредиту, 0,00 грн. строкова заборгованість за сумою комісією, 0,00 грн. строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 0,00 грн. строкова заборгованість за штрафами і пеня. Стягнення заборгованості проводиться за період з 10.12.2020 до 23.03.2021.

27.05.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. відкрито виконавче провадження №65575822 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення виконавчого напису нотаріусом врегульовано статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктами 3.1., 3.2 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка за рахунком боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості ( п. 2-2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 залишено без змін, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014.№ 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями».

Постановою Великої Палати Верховного Суду №11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 відмовлено.

Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору №56134, укладеного 19.08.2020 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 .

Крім цього, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, як така, що визначена імперативною нормою закону ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Вчинення нотаріусом виконавчого напису здійснюється за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який також має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими він звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» судом перевіряються доводи боржника в повному обсязі з метою встановлення того, чи на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Таким чином нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису.

З матеріалів справи не встановлено, що при вчиненні напису нотаріус отримав від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери тощо), у зв`язку з чим в у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, сума процентів та комісії, зазначені у написі, є безспірними.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В., зареєстрованого в реєстрі за №86937 від 05.04.2021 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Кредіплюс» заборгованості у розмірі 18 173,25 грн. таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою та таку необхідно задовольнити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з ТОВ «ФК «Кредіплюс» підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 454 грн. та витрати, пов`язані з подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн.

На підставі Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та керуючись статтями 2, 81, 141, 247, 263 265 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Виконавчий напис №86937, вчинений 05.04.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яною Вікторівною, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» заборгованості за кредитним договором №56134 від 19.08.2020 у розмірі 18 173,75 грн., визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» (, місцезнаходження м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ) судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Дулебко Н.І.