Справа № 263/3887/21
Провадження № 2/263/1485/2021
У Х В А Л А

01 жовтня 2021 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі:

головуючої судді Ікорської Є.С.,

за участю секретаря Філянець В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Маріуполі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання рішення від 30 липня 2019 року № 7/43-4217 незаконним,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання рішення від 30 липня 2019 року № 7/43-4217 незаконним.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 березня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд указаної цивільної справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження. Роз`яснено учасникам їх право та строки на подачу відзиву на позов та відповіді на відзив.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 вересня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку із епідемією коронавірусу відмовлено, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

28 вересня 2021 року ОСОБА_1 на адресу суду надіслано клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду її апеляційної скарги у справі № 200/3651/20а, оскільки ця справа має пряме відношення до її позову.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин.

Представник відповідача надав заяву, у якій просив відмовити у задоволенні даного клопотання та продовжити розгляд справи.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд враховує наступне.

Право на ефективний судовий захист закріплено у статті другій Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що судові процедури повинні бути справедливими.

За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункт 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Як на підставу для зупинення провадження у справі позивачка посилається на об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Положеннями частини першої статті 251 ЦПК України передбачено ряд підстав для зупинення провадження, який є вичерпним.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України).

Тобто обов`язок суду зупинити провадження у справі виникає у разі неможливості розгляду справи до вирішення взаємопов`язаного спору іншим судом в іншій справі. Адже неможливість розгляду справи полягає в тому, що обставини, які підлягають з`ясуванню та мають значення при розгляді конкретної справи, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі, тобто йдеться про те, що суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Пленум Верховного Суду України в абзаці 4 пункту 33 своєї постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 зазначив, що, визначаючи наявність передбачених цивільним процесуальним законодавством підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом із тим, позивачем не обґрунтовано, у чому полягає неможливість розгляду указаної цивільної справи до вирішення спору в іншій справі № 200/3651/20-а за позовом Маріупольської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування постанов про стягнення коштів.

Аргументом спору у цій справі є визнання рішення від 30 липня 2019 року № 7/43-4217 незаконним.

Враховуючи викладене, слід дійти висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи та перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись ст. ст. 3, 250, 251, 252 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі - відмовити.

Розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання рішення від 30 липня 2019 року № 7/43-4217 незаконним відкласти на 29 жовтня 2021 року 09:15 год.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Є.С. Ікорська