Справа № 136/1503/21
провадження № 2/136/320/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2021 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Шпортун С.В.,

за участі секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець у порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) в якому просить суд змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 11.05.2021 року, за яким стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , як повнолітнього сина, який продовжує навчання у вищому навчальному закладі, аліменти у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно, - на частку в розмірі 1/4 від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення від дня набрання рішенням законної сили і до 30.06.2023.

Підставність позову позивач обґрунтовує тим, що з часу ухвалення вищевказаного судового рішення відбулись зміни його матеріального стану в сторону погіршення, оскільки відбувається здороження цін на продукти харчування, промислові товари, здобуття освітніх послуг, які є необхідними для його професійного розвитку, придбання підручників, отож знецінення отримуваного ним утримання у виді аліментів, які є мізерними порівняно із витратами. Оскільки відповідач самостійно та добровільно не надає утримання у більшому розмірі, хоча є фінансово спроможним, отож має можливість надавати таке утримання, тому наведене стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відповідач відзиву до суду не подав.

Ухвалою суду від 20.07.2021 було відкрито провадження у даній справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без викоику сторін, за клопотанням позивача витребувано у ГУ ДПС у Вінницькій області довідку про доходи ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 30.08.2021 за клопотанням позивача з метою з`ясування матеріального стану відповідача було витребувано з ЦОП Липовецької ДПІ ГУ ДПС у Вінницькій області довідку про доходи ОСОБА_2 , за період з 09.2020 року по 08.2021 року.

У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив, що за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 11.05.2021 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, присуджено до стягнення аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн 00 коп. з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, тобто 16.09.2020 і до закінчення сином навчання, тобто до 30.06.2023, але не більше ніж до досягнення ним 23-ох років.

Вказане судове рішення набрало законної сили 14.06.2021 та було звернуто стягувачем до виконання шляхом отримання виконавчого листа та пред`явлення його до відділу ДВС.

Судом встановлено, що згідно договору про надання освітніх послуг від 16.08.2019 (а.с.6) ОСОБА_1 є студентом Національної академії внутрішніх справ, денної форми навчання, період якого становить з 01.09.2019 по 30.06.2023, вартість навчання позивача (строком 4 роки) становить 12500, 00 грн за один семестр, а загальна вартість становить 100 000,00 грн.

За інформацією Вінницького ОО БТІ (а.с.11) відповідач є власником квартири у м. Липовець (а.с. 53) по АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей ГУ ДПС у Вінницькій обл. відповідачу було виплачено заробітну плату: у 3-му кварталі 2020 року ТОВ "ЛАЙЕН ТРАНС" 14530, 00 грн, а у 4-му кварталі 2020 року - 3066,85 грн.: у 1-му кварталі 2021 року ТОВ «Автострада Трейд Груп» 27341, 61 грн, 2049, 69 грн.; у 2-му кварталі 2021 року 12378, 86 грн., 98, 79 грн.

Крім того, позивачем на підтвердження понесених ним витрат у 2021 році надано платіжні документи щодо сплати освітніх послуг за навчання в розмірі 12 500 грн (а.с.29, 30), а також витрати за послуги проживання у гуртожитку в розмірі 2160 грн. (а.с. 31).

Відповідно до довідки виданої КНП «Липовецький міський центр первинної медико санітарної допомоги» (а.с.12) проходив лікування з 21.06.2021, встановлений діагноз хронічний гайморит.

Позивач звернувся до суду із позовом про зміну розміру аліментів, вказуючи на те, що сума аліментів, яка присуджена із відповідача до стягнення на його користь є незначною, тому просив змінити спосіб стягнення аліментів на частку в розмірі ј.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст.200 СК України).

Судом встановлено, що за рішенням суду від 11.05.2021 було визначено розмір аліментів на позивача як повнолітнього сина, у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

З аналізу вказаної норми слідує, що особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 198, 199 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Суд враховує при цьому висновок Верховного Суду України наведений у постанові від 5 лютого 2014 року у справі N 6-143цс-13, щодо можливості зміни способу стягнення аліментів за рішенням суду на утримання неповнолітньої дитини, відповідно до якого вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Зважаючи на викладене, в контексті правових норм регулювання предмета спору, суд вважає, що позивач, як повнолітня дитина наділений правом вибору способу присудження аліментів, розмір якого визначає суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого і нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело надходження коштів; інші істотні обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд всебічно сприяв сторонам у забезпеченні їхніх прав під час розгляданої справи.

Враховуючи те, що позивач навчається, доходів не отримує, навчання є його єдиним заняття та іншого не встановлено, у позові посилається на те, що потребує матеріальної допомоги, відповідачем даний факт не оспорюється, суд вважає доведеною потребу позивача у матеріальному забезпеченні своїми батьками.

При визначенні можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, судом враховується, що відповідач є особою працездатного віку, має постійне місце роботи, оскільки іншого не встановлено, має постійний заробіток, який за два квартали 2021 року склав 98 711, 52 грн, отож щомісячний дохід відповідача становить 16 451, 92 грн.

Відповідач має у власності власне житло, утриманців не має, протипоказань за станом здоров`я останнім не доведено, отож спроможність надавати утримання повнолітньому сину суд вважає доведеною.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення, суд бере до уваги, також, можливість надання утримання другим з батьків, який має можливість брати участь в утриманні повнолітнього сина, оскільки інше не доведено матеріалами справи, а також суд враховує рівний обов`язок батьків по відношенню до їх дітей.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання підлягають до задоволення у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та на період навчання, але не більш як до досягнення позивачем 23 років.

Суд вважає, що такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення належного рівня життя повнолітньої дитини сторін, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального його розвитку та відповідатиме можливостям обох батьків утримувати дитину з метою забезпечення останнім здобуття вищої освіти.

За таких обставин, суд задовольняє позов у повному обсязі.

Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до Глави 8 ЦПК України, а так як при пред`явленні прозову позивач був звільнений від сплати судового збору, позов задоволено повністю, отож такі витрати слід стягнути із відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 199, 200 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) про зміну розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, - задовольнити у повному обсязі.

Змінити спосіб стягнення аліментів визначений рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 11.05.2021 у цивільній справі № 136/1363/20, яким було присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн 00 коп. з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, - на 1/4 частку з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили і до 30.06.2023, але не ніж до двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Шпортун