ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5558/20
провадження № 2/753/241/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю

секретаря судового засідання - Долі М.А.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про стягнення страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних та індексу інфляції,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2020 ОСОБА_1 , як законний представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в особі адвоката Качмар А.І., звернулася в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до ПАТ «НАСК «ОРАНТА», в якій просила суд стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування у розмірі 64 379,97 грн., а також пеню у розмірі 1 732,91 грн., 3% річних у розмірі 1 301,71 грн., та інфляційні витрати у розмірі 577,99 грн. Також просила стягнути витрати на правничу допомогу - 15 000,00 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що 25.10.2018 сталася ДПТ, в результаті якої велосипедист ОСОБА_4 від отриманих тілесних пошкоджень помер в приміщенні Радомишльської ЦРЛ. Відповідальність водія автомобіля «Мерседес-Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована згідно полісу АМ/7494676 у ПАТ «НАСК «ОРАНТА». 28.03.2019 на адресу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах матері загиблого - ОСОБА_5 , та неповнолітніх дітей загиблого - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в результаті чого відповідачем зареєстровано страхову справу № 19-32-5791. 01.07.2019 до вказаної заяви долучено постанову про закриття кримінального провадження від 29.04.2019. Загальна сума страхового відшкодування з урахуванням встановленого ліміту страхового відшкодування складає 178 704,00 грн., з яких 44 676,00 грн. - моральна шкода, 134 028,00 грн. - відшкодування на утримання неповнолітніх дітей. 18.07.2019 страховою компанією здійснено часткову виплату страхового відшкодування потерпілим у розмірі 83 608,28 грн., що включає відшкодування моральної шкоди - 44 676,00 грн., відшкодування шкоди, пов`язаної із втратою годувальника - 38 932,28 грн. Наступні виплати страхового відшкодування на утримання неповнолітніх дітей загиблого у розмірі 95 095,72 грн. страхова компанія розстрочила на щомісячні платежі, які будуть сплачуватися у період з серпня 2019 по квітень 2022 (для сина ОСОБА_3 ), та з серпня 2019 по жовтень 2020 (для доньки ОСОБА_2 ). У подальшому ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно затвердженого графіку виплат проведено щомісячні виплати страхового відшкодування на утримання ОСОБА_3 - 11 170,00 грн. (за період з серпня 2019 по лютий 2020), та на утримання ОСОБА_2 - 19 545,75 грн. (за період з серпня 2019 по лютий 2020). Вказане рішення страхової компанії щодо розтермінування виплати страхового відшкодування позивач вважає таким, що суперечить вимогам чинного законодавства про порушує її права, у зв`язку з чим звернулася до суду з позовом про стягнення суми страхового відшкодування, а також пені, 3% річних та індексу інфляції у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання.

21.04.2020 відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заявлені позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити, виходячи з того, що страхова компанія не відмовила позивачеві у виплаті страхового відшкодування та не порушувала строків виплати, оскільки чинним законодавством передбачено, що виплата страхового відшкодування, пов`язаного зі смертю потерпілого здійснюється до досягнення дитиною вісімнадцяти років. Відповідач своєчасно розпочав і продовжує виплачувати страхове відшкодування, передбачене п. 27.2 ст. 27 Закону, щомісячними платежами згідно графіку виплат.

04.06.2020 представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначено про те, що позиція відповідача суперечить чинному законодавству.

01.03.2021 представником відповідача подано пояснення, в яких зазначено, що станом на дату написання вказаних пояснень лютий 2021 року, відповідачем щомісячними платежами вже виплачено 111 642,03 грн. зі 134 028,00 грн., розмір залишку становить 22 385,97 грн.

Дана цивільна справа була розподілена для розгляду системою автоматизованого розподілу судді Цимбал І.К.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2020, справу передано судді Заставенко М.О. з причин відсторонення від посади судді Цимбал І.К .

Ухвалою судді Заставенко М.О. від 07.12.2020 справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання.

У судове засіданні позивач не прибула, представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити.

Представник ПАТ «НАСК «ОРАНТА» також подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 33, що підтверджується копією свідоцтва про смерть та довідкою про причини смерті (а. с. 16, 17).

З постанови про закриття кримінального провадження від 29.04.2019 вбачається, що 25.10.2018 близько 12-30 год. в м. Радомишль по вул. Великій Житомирській поблизу буд. № 88, під час здійснення випередження відбувся наїзд автомобілем «Мерседес-Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 на велосипедиста ОСОБА_4 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок вказаної ДТП велосипедист ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, від яких цього ж дня помер в Радомишльській ЦРЛ (а. с. 27 - 28).

На утриманні померлого ОСОБА_4 перебувало двоє дітей: дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 11, 12).

На момент ДТП 25.10.2018 цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Мерседес-Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно поліса № АМ7494676 (а. с. 20).

28.03. 2019 та 01.07.2019 до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було направлено заяву про виплату страхового відшкодування та заяву про доручення доказів (а. с. 5 - 6, 26).

23.08.2019 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» повідомило, що згідно страхового акту № ОЦВЗ-Ч-19-32-579/4 та страхового акту ОЦВЗ-Ч-19-32-579/5, страховою компанією прийнято рішення про виплату страхового відшкодування ОСОБА_3 у розмірі 67 014,00 грн. (на утримання), що буде сплачуватися щомісячно у період з липня 2019 по квітень 2022; ОСОБА_2 - у розмірі 67 014,00 грн. ( на утримання), що буде сплачуватися щомісячно у період з липня 2019 по жовтень 2020 (а. с. 29).

18.07.2019 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснено виплату ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди у розмірі по 14 892,00 грн. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 102, 103).

Крім того, у період з липня 2019 року по березень 2020 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплачено ОСОБА_1 74 078,28 грн. на утримання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 94 - 100, 104 - 114).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є в тому числі, шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Статтею 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Відповідно до ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).

Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.

Статтею 1202 ЦК України встановлений порядок відшкодування шкоди.

Так, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.

Положення статей 1200 та 1202 ЦК України закріплені у книзі п`ятій - зобов`язальне право, главі 82 - відшкодування шкоди, розділі 2 - відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Системний аналіз статей 1200 та 1202 ЦК України дає підстави для висновку, що одна із них визначає перелік осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, інша - порядок відшкодування такої шкоди. Таким чином, вказані норми необхідно розглядати у взаємозв`язку, оскільки вони підлягають застосуванню як елементи єдиного механізму правового регулювання відносин із відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого.

Положеннями пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV передбачено, що страховик (МТСБУ) у разі визнання вимог заявника обґрунтованими зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його не пізніше ніж через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

У системному зв`язку із статтями 1200, 1202 ЦК України положення пункту 27.2 статті 27 та пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IVщодо строків відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, необхідно розуміти таким чином: страховик (у випадках передбачених Законом - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами шляхом виплати страхових сум щомісячними платежами; перший платіж здійснюється не пізніше ніж через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Крім цього, пунктом 27.5 статті 27 Закону № 1961-IV передбачено, що відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати.

Вказаною нормою передбачено право страховика, а не обов`язок (у випадках передбачених Законом - МТСБУ) відшкодувати шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого, шляхом здійснення одноразової виплати.

Судом встановлено, що відповідач здійснює позивачу виплату страхового відшкодування, пов`язаного зі смертю потерпілого, відповідно до складеного графіку страхових виплат, яким визначено розмір щомісячних платежів із розрахунку всієї суми відшкодування до досягнення дітьми повноліття, тому суд, враховуючи вищевказані норми права, вважає, що права позивача на отримання страхового відшкодування зі сторони відповідача не порушено, а тому відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення страхового відшкодування.

Враховуючи те, що у заявлені позовних вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування судом відмовлено, тому і позовні вимоги про стягнення пені, трьох відсотків річних та індексу інфляції також задоволенню не підлягають, так як мають похідних характер від основної вимоги.

Оскільки у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, тому понесені нею судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 9, 11, 12, 13, 76 - 81, 141, 229, 235, 247, 259, 263 - 265, 272, 273, 274 - 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про стягнення страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних та індексу інфляції - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: М.О. Заставенко