Справа № 473/1370/21
РІШЕННЯ

іменем України

(додаткове)

"18" жовтня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Ротар М.М. при секретарі судового засідання Пащєнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

встановив

рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 вересня 2021 року, ухваленим по обумовленій цивільній справі, позовні вимоги були задоволенні у повному обсязі.

27 вересня 2021 року на адресу суду від представника позивача адвоката Чередніченко І.Б. надійшла заява про стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 та витрат на оплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову у справі № 473/1234/21 у сумі 454 грн.

Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України суд вважав можливим розглянути вищевказану заяву без участі сторін та інших учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Так, відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами передбачений ст. 141 ЦПК України.

Згідно ч.ч. 1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу складаються з гонорару адвоката за представництво в суді; іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збору доказів тощо; вартості послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (ч.3 ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст. 137 ЦПУ України).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, в тому числі і витрат на правничу допомогу, суд, зокрема, враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову (ч.3 ст. 141 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст. 141 ЦПК України).

Отже, гонорар адвоката визначається за умовами договору про надання правничої допомоги, залежить від обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості. Такі витрати мають бути співмірними (складність справи, витрачений час тощо). На підтвердження своїх вимог сторона, яка вимагає їх відшкодувати, має надати детальний опис робіт, виконаних адвокатом.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц зробила висновок про те, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Стороною позивача заявлено в судових дебатах про надання доказів понесених судових витрат протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення по справі.

На підтвердження обумовлених витрат представником позивача наданий розрахунок вартості послуг правничої допомоги, договір про надання правничої допомоги від 18.03.2021 року, акт наданих послуг правничої допомоги від 22.09.2021 року, квитанція до прибуткового касового ордеру від 22.09.2021 року.

Згідно наданих документів представником позивача були надані наступні послуги: попереднє вивчення матеріалів, попередня консультація, формування правової позиції, підготовка та подання заяви про забезпечення позову, підготовка та направлення запитів, вивчення отриманих додаткових документів, аналіз діючого законодавства, вивчення судової практики, підготовка та подання позовної заяви, завіряння копій документів, ознайомлення з матеріалами справи, підготовка та подання клопотань до суду.

За такого, враховуючи викладене, а також те, що деякі послуги носять узагальнюючий характер з одночасною конкретизацію щодо деяких позицій при окремій тарифікації, виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), з відповідача на користь позивача належать до стягнення витрати за надані наступні послуги: попередня консультація (356,85 грн.), формування правової позиції (356,85 грн.), аналіз чинного законодавства ( 713,70 грн.), вивчення судової практики (713,70 грн.), підготовка та подання позовної заяви (2973,75 грн.), підготовка та подання заяви про забезпечення позову (1784,25 грн.), ознайомлення з матеріалами справи (594,75 грн.), підготовка та направлення запитів (356,85 грн.), підготовка та подання клопотань до суду (713,70 грн.), а всього 8564 грн. 40 коп.

Крім того позивачем до подачі позовної заяви подавалася заява про забезпечення позову (справа №473/1234/21 ) при подачі якої було сплачено судовий збір в сумі 454 грн.,( квитанція № 0.0..1 від 07.04.2021 року), які також підлягають стягненню з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд».

Керуючись ст. ст. 137, 141, 258-259, 263-265, 270 ЦПК України, суд

Ухвалив

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» ( (01033 м. Київ, вул.. Саксаганського б.14 офіс 301 ЕДРПОУ 42642578) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8564 грн.40 коп. та сплачений судовий збір 454 грн.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя: М.М. Ротар