Справа № 727/2116/20
Провадження № 2/727/287/21
УХВАЛА

20 квітня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого-судді: Одовічен Я.В.

за участю:

секретаря: Семенишина І.Д.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , від інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , який діє також в інтересах ОСОБА_6 , Орган опіки та піклування про визнання недійсним договору дарування,-

ВСТАНОВИВ :

20.04.2021 року від ОСОБА_3 надійшла заява про відвід по головуючого-судді Одовічен Я.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , від інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , який діє також в інтересах ОСОБА_6 , Орган опіки та піклування про визнання недійсним договору дарування.

В обґрунтування поданої заяви відповідач посилалася на те, що 02.04.2021 року суддя Шевченківського районного суду м.Чернівці Одовічен Я.В. ухвалою суду прийняла справу до свого провадження та вирішила розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Із такими діями судді вона не погоджується, оскільки дана справа не належить до переліку справ, де можливий спрощений розгляд, оскільки спір стосується прав та законних інтересів дітей, предметом позову є визнання недійсним правочину щодо відчуження житлового приміщення, в якому проживають діти.

Окрім того, вважає, що суддя не справі була вирішувати питання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, оскільки таке питання вирішується виключно в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Наведені обставини є такими, що можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Одовічен Я.В.

Просила заяву про відвід судді Одовічен Я.В. задовольнити та відвести суддю від участі у даній справі.

Згідно ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Як було встановлено судом, заява про відвід судді надійшла до суду 20.04.2021 року, в той час як наступне судове засідання було призначено до розгляду на 20.04.2021 року, а отже менше ніж за три робочі дні, а тому подана заява про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За змістом ч.7, ч.8 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

З урахуванням зазначеного, суд вирішує заяву про відвід невідкладно у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подану заяву, суд приходить до наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2009 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

При вирішенні справи «Biluha v. Ukraine» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Окрім того, за практикою Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумніватися у неупередженості конкретного судді позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості суду. Особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Отже, при об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (суддів) необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді. Суб`єктивний критерій, у свою чергу, вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність.

Так, згідно ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути мотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

За змістом ст. 36 Кодексу, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4)було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді

Разом з тим, у поданій заяві про відвід не наведено жодних фактів, які б свідчили про те, що суддя прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи. Крім того, не наведено інших обставин, які свідчать про необ`єктивність та упередженість судді при розгляді справи, передбачених ст. 75, 76 КПК України.

Зокрема, обставини наведені у заяві про відвід судді від 20.04.2021 року є надуманими та не свідчать про упередженість судді.

Так, відповідно до вимог ч.12 ст.33 ЦПК України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Як вбачається з частково досліджених матеріалів справи, ухвалою суду від 28.10.2020 року до зміни складу суду було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.11.2020 року на 14 год. 00 хв.

Таким чином, у даній справі судом, відповідно до вимог ч.12 ст.33 ЦПК України, було призначено розгляд справи зі стадії розгляду справи по суті у судовому засіданні.

Окрім того, суд зауважує, що згідно вимог ст.19, ч. 4 ст.274 ЦПК України, для даної категорії справ не встановлено заборони щодо розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд зауважує, що положення Цивільно-процесуального кодексу передбачають порядок перевірки законності процесуальних дій судді і прийнятих ним процесуальних рішень, а також порядок їх оскарження у передбачених законодавством випадках.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому суд наголошує, що незгода ОСОБА_3 з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Процесуальні рішення судді не свідчать про необ`єктивність та упередженість суду, а створюють необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Рішення суду, дії або бездіяльність суддів під час здійснення правосуддя можуть оскаржуватися в апеляційному та касаційному порядку. Незгода учасників провадження з рішеннями суду не може викликати обґрунтованих сумнівів в неупередженості судді або колегії суддів при розгляді кримінального провадження. Також це не є підставою для відводу судді або колегії суддів.

Тому, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід судді, так як відповідач не навів жодних фактів про причетність судді до спірних правовідносин, чи професійну упередженість судді. Побоювання наведені ОСОБА_3 у поданій заяві про відвід не є об`єктивно обґрунтованими та не свідчать про особисту зацікавленість чи упередженість судді. Обставини, на які посилається обвинувачений, не передбачені статтями 36-37 ЦПК України в якості підстав для відводу судді.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 35,36,37,38,39,40 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_3 про відвід головуючого-судді Одовічен Я.В. по цивільній справі позовом ОСОБА_1 , від інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , який діє також в інтересах ОСОБА_6 , Орган опіки та піклування про визнання недійсним договору дарування - відмовити.

Суддя Одовічен Я.В.