Справа № 745/484/17
Провадження № 2/745/40/2021
Р І Ш Е Н Н Я
16.04.2021 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Стельмаха А.П., із секретарем Савченко Д.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Істок» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -
Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав відзив, мотивований тим що на час укладення кредитного договору та на час пред`явлення позову, відповідачі мали статус військовослужбовців Збройних Сил України. Військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Особливий період в Україні не закінчився та діє з 17.03.2014 року.
У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.
У судове засідання відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , та представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 , не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
ОСОБА_3 втретє заявив клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з поданим ним адвокатським запитом про надання інформації щодо утримання грошових коштів із заробітної плати ОСОБА_1 на користь позивача, та відсутністю відповіді на його запит.
Суд вважає, що ОСОБА_3 використав розумний строк для вчинення процесуальної дії щодо збирання доказів, а тому його клопотання про відкладення судового засідання не підлягає задоволенню, справу слід розглянути у відсутність учасників справи.
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази, надані сторонами на доведення обставин, на які вони посилаються, суд прийшов до наступних висновків.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
07.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся до правління КС «Істок» із заявою про прийняття його до членів КС «Істок».
ОСОБА_1 звернувся з заявою на отримання кредиту члену Кредитної спілки «Істок». Відповідно до протоколу засідання кредитного комітету кредитної спілки «Істок» від 22.12.2016 року прийнято рішення про надання кредиту ОСОБА_1 , як члену КС «Істок». 22.12.2016 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №ДК2-426, за умовами якого кредитор-позивач надає позичальнику-відповідачу грошові кошти в сумі 30 000 грн. строком на 18 календарних місяців, до 22.06.2018 року та доведено до відома ОСОБА_1 графік повернення кредиту та сплати зобов`язань.
Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.
Згідно з частиною першою статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Позивач належним чином виконав зобов`язання передбачені умовами договору, та видав позичальнику кредиту відповідно до умов кредитного договору.
Позивачем на адресу відповідачів направлялися вимоги № 70 від 10.04.2017 року та № 71 від 10.04.2017 року щодо погашення заборгованість за вище вказаним договором.
Згідно ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України закріплено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 1048 Цивільного Кодексу України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З положень кредитного договору та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимоги цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Вищезазначена частина Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» поширюється на всіх військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, який не обмежується районом проведення АТО.
Початком особливого періоду на території України є дата набрання чинності Законом України від 17.03.2014 № 1126-VII, яким затверджено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303 «Про часткову мобілізацію». Верховний Суд сформулював правову позицію щодо тлумачення поняття «особливий період» у постанові від 25.04.2018 року у справі №205/1993/17-ц, зазначивши, що особливий період діє в Україні від 17.03.2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію».
ОСОБА_1 з 16.04.2013 року по 25.10.2018 року проходив службу та перебував в статусі військовослужбовця, згідно довідки військового комісара.
Враховуючи викладене, відповідач є особою, на яку поширюються вимоги Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», що підтверджується довідкою військового комісара, а початком особливого періоду на території України є 17 березня 2014 року. Тобто, відповідач саме як військовослужбовець має вищевказаним Законом право на не нарахування штрафних санкцій та пені за невиконання своїх зобов`язань за кредитними договорами, а також на не нарахування процентів за користування кредитом.
Крім того, плата за супровід кредиту за своїм характером фактично є процентами за користування кредитом, тому нараховувалася відповідачу безпідставно з урахуванням п. 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по відсотках та щодо стягнення плати за супровід кредиту задоволенню не підлягають.
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки у кредитному договорі, відповідно до вказаних положень статті 625 ЦК України, сторонами не погоджено інший розмір процентів, суд приходить до висновків про наявність підстав для стягнення з відповідачів 3% річних в сумі 2 113,68 грн. та інфляційних нарахувань 5 543,68 грн. нарахованих відповідно до частини другої статті 625 ЦК України за порушення умов кредитного договору.
Проценти нараховані відповідно до статті 625 ЦК України не підпадають під обмеження, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону № 2011-XII, оскільки за своєю суттю, як і інфляційні втрати, мають компенсаційний, а не штрафний характер, виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора, який полягає в отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19), від 23 жовтня 2019 року, № 723/304/16-ц (провадження № 14-360цс19) та 27 листопада 2019 року № 340/385/17 (провадження № 14-495цс19).
Згідно повернутого Сосницьким районним відділом державної виконавчої служби Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) до суду виконавчого листа з постановою про закінчення виконавчого провадження вбачається, що з відповідачів було стягнуто 11 298,48 грн. заборгованості.
Суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідачів солідарно 24 859,63 грн. (28 498,75 грн. + 2 113,68 грн. + 5 543,68 грн.) - 11 298,48 грн.).
Твердження представника відповідача про відрахування з доходу ОСОБА_1 3 000 грн. щомісяця не підтверджені жодним наданим до суду доказом, тому суд не може взяти до уваги дану обставину.
Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 234,88 грн. з кожного.
Керуючись ст.ст.15-16, 525-526, 610, 612, 629, 1054 ЦК України, ст.ст.4, 6, 10, 12, 13, 81-83,95, 263-264, 268, 280-282 Цивільно-процесуального кодексу України, ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд, -
Позовні вимоги Кредитної спілки «Істок» (вул. Дегтярівська, 8-а, офіс 311, м. Київ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь кредитної спілки «Істок» заборгованість за кредитним договором №ДК2-426 від 22.12.2016 року у розмірі 24 859,63 грн.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «Істок» 234,88 грн. судового збору.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 на користь кредитної спілки «Істок» 234,88 грн. судового збору.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Сосницький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.П. Стельмах