Справа № 558/308/21
номер провадження 2/558/90/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

04 жовтня 2021 року смт.Демидівка

Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області

у складі :

одноособово суддя Олексюк А.О.

секретар судових засідань Хом`як О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ), про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 28 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Демидівського районного управління юстиції у Рівненській області, про що складено запис за № 24 - розірвати. У позовній заяві позивачка також ставить вимогу про визначення місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по місцю проживання матері.

В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона проживала однією сім`єю до липня 2019 року. Після чого її проживання однією сім`єю із відповідачем було фактично припинено. Від шлюбу у них народилось двоє неповнолітніх дітей: дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Обоє дітей на даний момент проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні.

Шлюбні відносини з відповідачем не склались через різні погляди на життя, несумісність характерів та постійні сварки. Сторони втратили почуття любові і поваги один до одного та з липня 2019 року фактично припинили шлюбні стосунки, подружні стосунки не підтримують, шлюб існує лише формально, збереження сім`ї неможливе. Спільне господарство сторонами разом не ведеться.

Позивачка фактично проживає разом з дітьми в АДРЕСА_1 , має житло та роботу. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу позивачка вважає неможливим, на примирення не згідна.

Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає. Між сторонами досягнуто згоди про проживання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 з позивачкою.

Позивачка звернулась також до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю. Проти заочного розгляду справи не заперечує. /а.с.27, 38/.

Відповідач на розгляд справи не з`явився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений у встановленому порядку шляхом поміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади. Причини неявки в судове засідання відповідач не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав. /а.с.33,35, 37/.

За таких обставин, за наявної згоди позивачки, суд дійшов висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.

Судом вирішено справу в межах заявлених позивачем позовних вимог.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи в суді встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували свій шлюб 28 липня 2012 року /а.с.5/.

Заходи для збереження сім`ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини подружжя не підтримує, сторони проживають роздільно.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно даної правої норми, суд надає право позивачці після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем - ОСОБА_1

З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя стало неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення повністю.

Щодо позовних вимог позивачки про визначення місця проживання неповнолітніхі дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , по місцю проживання матері - позивачки, то суд дійшов до наступного.

Відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батько - ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_1 /а.с. 6,7/.

Відповідно до ч.2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року по справі № 200/952/18, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

З урахуванням відсутності будь-яких заперечень з боку відповідача в частині визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з позивачкою, суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення в повному обсязі.

У позовній заяві позивачка, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалася на положення ст.ст. 175 ЦПК України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими.

Позивачкою по справі сплачено судовий збір в розмір 908,00 грн. /а.с.1/. Оскільки позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню повністю, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

На підставі ст.ст. 24, 110, 111, 112, 113, 160, 161 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 144, 198, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України ,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце фактичного проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 28 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Демидівського районного управління юстиції у Рівненській області, про що складено запис за № 24.

Залишити ОСОБА_1 право надалі іменуватися прізвищем - ОСОБА_1

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по місцю проживання матері - ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце фактичного проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою у порядку та строки, що передбачені ст. 284 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

С У Д Д Я: А.О.Олексюк

Повний текст рішення складено 04.10.2021 року.