ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 663/1355/21 Головуючий в І інстанції: Клімченко М.І.
Номер провадження: №22-ц/819/1720/21 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Дундич А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Заповіт Ілліча" на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 30 червня 2021 року, у складі судді Клімченка М.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Заповіт Ілліча" про визнання припиненим договору оренди землі та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

14 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Заповіт Ілліча", в якому просила:

--- визнати припиненим з 08 квітня 2021 року договір оренди землі від 20.01.2010 року, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Скадовському районі 08.04.2010 року за №00146, укладений між нею та відповідачем щодо оренди земельної ділянки площею 4,31 га, кадастровий номер :13:019:0017;

--- зобов`язати відповідача повернути належну їй на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,31 га, кадастровий номер :13:019:0017;

--- стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн.

Вказаний позов, посилаючись, зокрема, на ст.ст.31, 33 Закону України "Про оренду землі", ст.ст.319, 321, 391 ЦК України, вона обґрунтувала наступним.

Вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області, колишньої Улянівської сільської ради Скадовського району, розміром 4,31 га, з кадастровим номером :13:019:0017.

20.01.2010 року між нею та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Скадовському районі 08.04.2011 року за №00146, строком на 10 років.

Строк дії договору закінчився 08.04.2021 року.

30 червня 2020 року засобами поштового зв`язку вона надіслала відповідачу письмове повідомлення про небажання продовжувати договір оренди.

03 вересня 2020 року відповідач направив їй лист-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк та намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди.

29 вересня 2020 року засобами поштового зв`язку вона надіслала відповідачу письмове повідомлення про те, що пропозиції підприємства у листі від 03.09.2020 року є неприйнятними, та додала до свого листа проект договору про закінчення договору оренди з актом приймання-передачі земельної ділянки.

Жодної відповіді відповідач їй не надав.

10 березня 2021 року вона повторно засобами поштового зв`язку надіслала відповідачу письмове повідомлення про те, що не має наміру продовжувати договір оренди земельної ділянки та прохання не проводити на земельній ділянці сільськогосподарських робіт.

Після закінчення дії договору оренди землі, 08 квітня 2021 року, вона засобами поштового зв`язку надіслала відповідачу повідомлення про те, що вона заперечує проти поновлення договору оренди, строк дії договору оренди закінчився та договір є припиненим.

07 травня 2021 року вона знову засобами поштового зв`язку направила лист-повідомлення до відповідача про заперечення проти поновлення договору оренди, з проектом акту прийому-передачі земельної ділянки.

Від підписання акту прийому-передачі відповідач ухиляється, а відсутність підписаного акту прийому-передачі земельної ділянки унеможливлює виключення з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право оренди відповідача на вказану належну їй земельну ділянку.

Оскільки в добровільному порядку відповідач повертати земельну ділянку не збирається, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 18.05.2021 року було відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Справу було призначено до розгляду на 30.06.2021 року

Відзив на вказану позовну заяву не надавався, відповідач просив відкласти розгляд справи через зайнятість представника в судовому засіданні по іншій справі.

Протокольною ухвалою суду від 30.06.2021 року було вирішено розглянути справу за відсутності відповідача (а.с.43).

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 30 червня 2021 року, в якому ухвалою суду від 05.07.2021 року було виправлено описку, позов було задоволено. Суд вирішив:

--- визнати припиненим договір оренди землі від 20.01.2010, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Скадовському районі 08.04.2011 року за № 00146 між ОСОБА_1 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Заповіт Ілліча" стосовно земельної ділянки площею 4,31 га з кадастровим номером :13:019:0017 з 08 квітня 2021 року;

--- зобов`язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Заповіт Ілліча" повернути ОСОБА_1 належну їй на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4, 31 га з кадастровим номером :13:019:0017;

--- стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Заповіт Ілліча" на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908, 00 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 5000, 00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач від підписання акту прийому-передачі ухиляється, а відсутність підписаного акту прийому-передачі земельної ділянки унеможливлює виключення з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право оренди відповідача на спірну земельну ділянку.

Також суд виходив з того, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ст.33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Також суд виходив з того, що позивачка ОСОБА_1 послідовно та неодноразово зверталася до відповідача з листами-повідомленнями з запереченнями щодо поновлення договору оренди починаючи з 30.06.2020 року, що виключає застосування "мовчазної згоди" чи продовження орендних правовідносин.

В апеляційній скарзі відповідач СТОВ "Заповіт Ілліча" в особі директора Кальченка А.Н. просить скасувати зазначене рішення й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. При цьому послався на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема вказав, що суд не врахував того, що є не підтвердженими обставини, встановлені судом в оскаржуваному рішенні.

Так, відсутні докази того, що відповідач ухиляється від підписання акту приймання-передачі земельної ділянки. Більш того, відповідач сам запропонував позивачу з`явитися 20.04.2021 року об 11-20 год до прийомної директора СТОВ для складання і підписання вказаного акту. Підтвердженням цього є лист-пропозиція оформлення припинення оренди (вих. №39 від 14.04.2021р). В зазначений час позивачка з`явилася, але підписати вказаний акт відмовилася без пояснення причини, про що складено акт комісією у складі головного бухгалтера ОСОБА_2 , бухгалтера ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Також не надано доказів неможливості через відсутність акту прийому-передачі земельної ділянки виключення з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право оренди відповідача на вказану належну їй земельну ділянку. Належним доказом цього є відмова державного реєстратора у вчиненні реєстраційної дії з виключення права оренди, однак жодних документів від реєстратора не надано. В позові навіть не вказано, що позивачка зверталася до державного реєстратора з приводу виключення з Реєстру відомостей про право оренди.

З цього приводу також зазначив, що акт прийому-передачі не є підтвердженням припинення договору, а є лише спосіб оформлення повернення земельної ділянки. Обов`язковість підписання такого акту не встановлена ні законом, ні договором.

Отже, з позову та долучених до нього документів не вбачається порушення прав та інтересів позивачки і взагалі предмет спору.

Також зазначив, що суд не прийняв до уваги те, що відповідач мав бажання продовжити орендні відносини та виконав приписи закону щодо порядку поновлення договору оренди. Зокрема, у вересні 2020 року позивачці було направлено відповідний лист. Однак угода про поновлення договору не повернулась відповідачу підписаною позивачкою.

Також вказав, що поза увагою суду залишилось і те, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення відповідачем перешкод позивачці у користуванні земельною ділянкою, а також того, що спірна земельна ділянка перебуває у володінні та користуванні відповідача.

Більш того, на час розгляду цієї справи спірною земельною ділянкою фактично користуються позивачка та ФГ "Соценко". Зокрема, 24.05.2021 року трактористи ФГ "Соценко" здійснили культивацію посівів на вказаній земельній ділянці. Директор відповідача викликав поліцію. В результаті 23.06.21 року з поліції отримано повідомлення і висновок за результатами розгляду матеріалів, в яких зазначено, що подія є цивільно-правовим спором і що 15.05.2021року орендодавці, у тому числі позивачка, уклали договори з ФГ "Соценко" щодо здійснення культивації їхніх земельних ділянок.

Тобто, висновком підтверджено, що ФГ "Соценко" не допускає відповідача на спірну земельну ділянку, отже останньою користується позивачка, відтак вимога про повернення земельної ділянки є безпідставною. Також законодавчо не обґрунтовано обраний спосіб захисту права. В тому числі яким чином має виконуватися рішення суду, якщо земельна ділянка фактично перебуває у користуванні позивачки ще до винесення оскаржуваного рішення.

Також зазначив, що судом не враховано і того, що розгляд справи, призначеної на 30.06.2021 року, відповідач просив відкласти з огляду на те, що цього дня представник відповідача перебував у м. Одеса на розгляді справи №923/1422/20 за позовом СТОВ "Заповіт Ілліча" до ФГ "Соценко". Тобто, суд мав можливість відкласти розгляд справи в межах 60-денного строку, а саме до 18.07.2021 року включно. Проте суд не визнав причину неявки відповідача поважною без будь-якого обґрунтування та провів розгляд справи за відсутності представника відповідача, чим порушив права останнього та принцип змагальності (рівності) сторін.

Також вказав, що суд не врахував того, що в якості доказів оплат витрат на правничу допомогу надано лише договір (без реквізитів сторін) і копію квитанції за формою КО-1, в якій відсутні обов`язкові реквізити адвоката: ім`я та по батькові РНОКППЮ номер свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Тобто неможливо встановити, хто саме видав цю квитанцію. До позову також не додано доказів обліку адвокатом Черкашиним Ю.О. одержаних від позивачки 5000 грн. При цьому вказав, що вказаний адвокат Черкашин Ю.О. подав 17 ідентичних позовних заяв від різних землевласників і в кожній заявив про стягнення аналогічної суми, також в кожному розрахунку наводиться один і той же перелік робіт і кількість витраченого часу.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу адвокат Черкашин Юрій Олексійович, діючий від імені позивачки, просить у задоволенні скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Позиція сторони позивача зводиться до наступного:

--- відповідач не надав жодного документу, який би свідчив про згоду відповідача на припинення договору оренди, а тому суд дійшов вірного висновку про неможливість виключення відомостей про оренду з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

--- предметом цього спору не є питання, чи обробляє фактично землю відповідач, адже перешкоди у користуванні землею створюються шляхом неповернення земельної ділянки, що має доводитися лише документами, а такі між сторонами не підписано;

--- є безпідставними посилання відповідача на те, що обов`язковість підписання акту прийому-передачі землі не встановлена ані законом, ані договором, адже сторона позивача вважає, що оскільки згідно умов договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється за актом прийому-передачі, то і зворотнє її повернення має відбуватися аналогічним чином. Це визнається навіть відповідачем, який також запропонував підписати такий Акт, проте включив до нього незаконну умову про штрафні санкції в 50000грн на власника землі за укладення протягом 5 років іншого договору оренди з новим орендарем;

--- довід відповідача про неврахування положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не стосується цього спору, оскільки позовні вимоги не містять вимогу виключення з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про оренду землі. Також і договором оренди землі не передбачено обов`язок орендодавця звертатися до державного реєстратора для виключення відомостей про оренду земельної ділянки;

--- матеріали справи містять докази (висновки органу поліції за матеріалами перевірки) того, що станом на 13.05.2021 року відповідач продовжує користуватися спірною земельною ділянкою. Натомість доказів фактичного користування землею позивачки не надано. Факт укладення власниками земельних паїв угоди з ФГ "Соценко" щодо обробки їх земельних ділянок не свідчить про те, що останнє їх обробляло.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯД №724414 від 09 липня 2009 року позивака ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області, колишньої Улянівської сільської ради Скадовського району, розміром 4,31 га, з кадастровим номером :13:019:0017 (а.с.9).

Право власності позивачки на вказану земельну ділянку підтверджується Інформацією щодо об`єкта нерухомого майна з різних реєстрів (Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна), сформованої 07.05.2021 року (а.с.15).

Згідно Договору оренди землі №98 від 20.01.2010 року між відповідачем СТОВ "Заповіт Ілліча", як орендарем, та позивачкою ОСОБА_1 , як орендодавцем, був укладений договір оренди землі, за умовами якого орендодавець передала орендарю у платне користування належну їй на праві власності вказану земельну ділянку площею 4,31 га, строком на 10 років, починаючи від дня його державної реєстрації. Державну реєстрацію Договору проведено 08 квітня 2011 року (а.с.10-11).

За п.8 Договору його укладено на 10 років. Після закінчення строку Договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 1 місяць до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом 1 місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Договором передбачено зміну його умов та припинення його дії (статті 36-40).

Зокрема, дія договору припиняється у разі:

--- закінчення строку, на який його було укладено;

--- придбання орендарем земельної ділянки у власність;

--- викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового її відчуження;

--- ліквідації юридичної особи-орендаря (п.36 Договору).

Також передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

--- взаємною згодою сторін;

--- рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, встановлених законом (п.38 Договору).

Розірвання договору в односторонньому порядку допускається у випадку несвоєчасної або в неповному обсязі виплати орендної плати (п.39 Договору).

Отже, дата закінчення строку дії Договору 08 квітня 2021 року. Сторонами це визнається та не заперечується.

Актом приймання-передачі земельної ділянки від 20.01.2010 року підтверджено передачу від позивачки до відповідача вказаної земельної ділянки (а.с.11 звор.).

Перебування спірної земельної ділянки в оренді відповідача підтверджується Інформацією щодо об`єкта нерухомого майна з різних реєстрів (Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна), сформованої 02.12.2019 року (а.с.14-15), Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а.с.16).

30.06.2020 року за допомогою засобів поштового зв`язку позивачка надіслала відповідачу СТОВ "Заповіт Ілліча" письмовий лист-повідомлення про небажання продовжувати договір оренди земельної ділянки (а.с.12).

Наявне рекомендоване повідомлення з описом-вкладенням. Згідно рекомендованому повідомленню про вручення вказаний лист-повідомлення вручений відповідачу 30.06.2020 року (а.с.13).

03.09.2020 року СТОВ "Заповіт Ілліча" направило позивачці лист-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк та намір скористатися переважним правом на укладання договору оренди (а.с.17).

26.09.2020 року позивачка надіслала відповідачу СТОВ "Заповіт Ілліча" повторний лист-повідомлення про не продовження договору оренди землі. Вказала, що пропозиції підприємства у листі від 03.09.2020 є неприйнятними, та додала до листа проект договору про припинення договору оренди землі з 08.04.2021 року з актом приймання-передачі земельної ділянки (а.с.18, 19, 20).

Наявне рекомендоване повідомлення з описом-вкладенням. Згідно рекомендованому повідомленню про вручення вказаний лист-повідомлення вручений відповідачу 03.10.2020 року (а.с.21).

10.03.2021 року позивачка втретє за допомогою засобів поштового зв`язку надіслала СТОВ "Заповіт Ілліча" письмовий лист-повідомлення про те, що не має наміру продовжувати договір оренди земельної ділянки та просить утриматися від використання земельної ділянки (а.с.22).

Наявне рекомендоване повідомлення з описом-вкладенням. Згідно рекомендованому повідомленню про вручення вказаний лист-повідомлення вручений відповідачу 17.03.2021 року (а.с.23).

Після закінчення договору оренди, 10.04.2021 року позивачка надіслала за допомогою засобів поштового зв`язку відповідачу СТОВ "Заповіт Ілліча" лист-повідомлення про те, що заперечує проти поновлення договору оренди, строк дії договору закінчився та договір є припиненим у зв`язку із закінченням 08.04.2021 року строку, на який його було укладено (а.с.24).

Наявне рекомендоване повідомлення з описом-вкладенням. Згідно рекомендованому повідомленню про вручення вказаний лист-повідомлення вручений відповідачу 14.04.2021 року (а.с.25).

У відповідь своїм листом-повідомленням на адресу позивачки від 14.04.2021 року №39 відповідач зазначив, що отримав від позивачки лист про небажання продовжувати дію договору оренди. Як наслідок відповідач запропонував їй для складання і підписання акту приймання-передачі земельної ділянки особисто з`явитися 20.04.2021 року об 11-20 год до прийомної директора СТОВ за адресою с. Улянівка, вул 40 років Перемоги, 28 Скадовського району. При собі мати паспорт та правовстановлюючі документи на земельну ділянку (а.с.26).

07.05.2021 року за допомогою засобів поштового зв`язку позивачка вкотре направила лист-повідомлення до СТОВ "Заповіт Ілліча" про заперечення проти поновлення договору оренди, з проектом актом прийому-передачі земельної ділянки (а.с.27).

Наявне рекомендоване повідомлення з описом-вкладенням. Згідно повідомленню про вручення вказаний лист-повідомлення вручений відповідачу 12.05.2021 року (а.с.29).

При апеляційному розгляді до справи були долучені матеріали, які стосуються звернень обох сторін (кожної окремо) до органу поліції з приводу спірної земельної ділянки.

Це матеріали за зверненням позивачки ОСОБА_1 (а.с.82-86), депутата Скадовської міської ради Соценка Віталія Івановича (а.с.76-81), а також ОСОБА_5 (102-127).

Матеріали за зверненням позивачки ОСОБА_1 від 30.04.2021 року (а.с.82-86) містять її пояснення та Висновок органу поліції від 13.05.2021 року. У своєму зверненні ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_6 (по суті відповідач) не повертає належну їй земельну ділянку площею 4,31 га, строк оренди якої закінчився (а.с.82-83).

Вказаними матеріалами встановлено, що станом на 01.05.2021 року ОСОБА_6 (по суті відповідач) не повертає заявниці належну їй спірну земельну ділянку площею 4,31 га, строк оренди якої закінчився. Він пропонував позивачці підписати Акт прийому-передачі землі з включенням до нього умови про штрафні санкції в 50000грн на власника землі за укладення протягом 5 років іншого договору оренди з новим орендарем, на що вона відмовилася. Відповідач вважає договір оренди продовженим і без рішення суду не має наміру повертати земельну ділянку.

Матеріали за зверненням депутата Скадовської міської ради ОСОБА_7 від 12.05.2021 року (а.с.76-81) містять пояснення директора СТОВ "Заповіт Ілліча" ОСОБА_5 (а.с.79-81) та Висновок органу поліції від 14.05.2021 року. У своєму зверненні ОСОБА_7 вказує, що ОСОБА_6 (по суті відповідач) не повертає земельні ділянки деяким власникам земельних паїв (35 осіб), у тому числі спірну земельну ділянку позивачці, не зважаючи на закінчення строку договорів оренди (а.с.76-78).

Вказаними матеріалами встановлено, що станом на 12.05.2021 року ОСОБА_6 (по суті відповідач) не повертає земельні ділянки деяким власникам земельних паїв (35 осіб), у тому числі спірну земельну ділянку, не зважаючи на закінчення строку договорів оренди, у зв`язку з чим вказані особи звернулися до депутата ОСОБА_7 , який звернувся до поліції. Відповідач вважає договір оренди продовженим і без рішення суду не має наміру повертати земельні ділянки.

Матеріали за зверненням ОСОБА_5 від 31.05.2021 року (102-127) містять пояснення директора СТОВ "Заповіт Ілліча" ОСОБА_5 , позивачки ОСОБА_1 , деяких інших осіб, рапорт та Висновок органу поліції від 08.06.2021 року. У своєму зверненні ОСОБА_5 вказує, що 26.05.2021 року ОСОБА_8 здійснює обробку земельних ділянок на околиці с. Улянівка, які він орендує, а саме на території земельних ділянок працюють трактористи (а.с.104-105).

Вказаними матеріалами встановлено, що 15.05.2021 року орендодавці (35 осіб), у тому числі позивачка ОСОБА_1 , уклали договори з ФГ "Соценко" щодо обробки їхніх земельних ділянок. 31.05.2021 року ОСОБА_6 (по суті відповідач) хотів обробляти вищевказані земельні ділянки, але виявив, що на їх території працюють трактористи від ФГ "Соценко", які поводили себе агресивно та не давали заявнику користуватись вказаною земельною ділянкою, у зв`язку з чим він звернувся до поліції.

Сам керівник відповідача ОСОБА_5 у своєму поясненні зазначив, що 31.05.2021 року трактори фермера ОСОБА_7 здійснили культивацію посіву кукурудзи та соняшника на орендованій ним у жителів с. Улянівка земельній ділянці, внаслідок чого йому було завдано матеріальної шкоди. Вважає, що всі вказані земельні ділянки перебувають у його користуванні на законних підставах, а самі договори оренди чинні.

Позивачка у своєму поясненні пояснила, що вона повідомляла ОСОБА_9 заздалегідь про те, що хоче забрати свою земельну ділянку, однак після закінчення строку договору оренди 08.04.2021 року останній не погодився повертати їй землю та засіяв її. Вона ж вирішила вирощувати с/г продукцію самостійно і попросила обробити її землю гр. ОСОБА_7 , на що він погодився.

У своєму рапорті від 08.06.2021 року ДОП СП Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області капітан міліції Токар Олександр зазначив, що за вказаною заявою опитати ОСОБА_7 на надалося за можливе, оскільки він в порядку ст.63 Конституції України відмовився від будь-яких пояснень, однак лише вказав, що ОСОБА_6 не є власником зазначених ним в заяві земель, а трактори ФГ "Соценко" працюють на землях відповідно до договорів.

На вказане звернення ОСОБА_10 дано відповідь органу поліції, в якій зазначено, що власники земельних ділянок уклали договори з ФГ "Соценко" щодо здійснення обробки належних їм земельних ділянок. Отже має місце цивільно-правовий спір. Йому було рекомендовано звернутися до суду.

При апеляційному розгляді справи сторона позивачки наполягала на задоволенні позовних вимог, зазначивши, що договір закінчений, але земельна ділянка не повернута документально, оскільки не підписано акт прийому-передачі земельної ділянки, офіційно до державного реєстратора позивачка не зверталась. У судовому засіданні суду апеляційної інстанції 05.10.2021 року представник позивачки вказав, що до реєстратора з цього приводу позивачка офіційно звернулася лише 04.10.2021 року. Тобто по суті позивачка не заперечувала про те, що з кінця травня 2021 року по теперішній час, зокрема і на час ухвалення оскаржуваного рішення, спірна земельна ділянка знаходиться у фактичному володінні та користуванні позивачки. Сторона ж відповідача також вказала, що відповідач не може повернути земельну ділянку, так як вона вже знаходиться у позивачки, оскільки договір оренди закінчився та не продовжений.

Нормативне обґрунтування та позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст.3 ЦК України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами 1, 2 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (далі - землекористувач).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Частиною 1 ст.792 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до ч.1 ст.78 ЗК України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст.90 ЗК України визначено, що власники земельних ділянок мають право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно п."г" ч.1 ст.91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; відшкодування заподіяних збитків (ст.152 ЗК України).

Частиною 1 ст.153 ЗК України встановлено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.31 вказаного Закону договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено.

По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (ч.1 ст.33 вказаного Закону).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч.ч.2 і 3 ст.33 вказаного Закону).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (ч.4 ст.33 вказаного Закону).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч.5 ст.33 вказаного Закону).

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором (ч.6 ст.33 вказаного Закону).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (ч.ч.8 і 9 ст.33 вказаного Закону).

У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця (ч.1 ст.34 вказаного Закону).

Тобто, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч.1 ст.33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Для застосування ч.1 ст.33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 2-5 цього Закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 ст.33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до ст.3 ЦПК України, ст.15 ЦК України буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

За положеннями ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень":

--- відомості про речові права на земельну ділянку, похідні від права власності, що припиняються після завершення строку дії відповідного договору, містяться в Державному реєстрі прав з дня державної реєстрації набуття речового права до дня закінчення строку дії договору, що обраховується відповідно до Цивільного кодексу України. Після закінчення строку дії договору державна реєстрація речового права припиняється за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав (абзац 2 частини 1);

--- відомості про речові права на земельну ділянку, похідні від права власності, що набуваються на підставі договору за умови його поновлення, містяться в Державному реєстрі прав з дня державної реєстрації набуття речового права (абзац 3 частини 1);

--- у разі подання стороною договору заяви про виключення з Державного реєстру прав відомостей про поновлення договору державний реєстратор виключає такі відомості з Державного реєстру прав і після закінчення строку дії договору державна реєстрація речового права, похідного від права власності, припиняється за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав (абзац 4 частини 1);

--- у разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру прав відомостей про поновлення договору до закінчення строку дії договору, за умови його поновлення після закінчення строку дії договору, державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав (абзац 5 частини 1);

--- заява про державну реєстрацію припинення речового права на земельну ділянку, похідного від права власності, незалежно від наявності чи відсутності відомостей про поновлення договору може бути подана в будь-який час до припинення такого права (абзац 6 частини 1).

Щодо позовної вимоги про визнання припиненим з 08 квітня 2021 року договору оренди землі від 20.01.2010 року

У постанові Великої палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі №313/350/16-ц зазначено, що виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини на певних умовах. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі". І саме в такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У справі встановлено, що 30.06.2020р, 26.09.2020р, 10.03.2021р, 10.04.2021р та 07.0.2021р позивачка направляла відповідачу листи-повідомлення, у яких повідомляла, що не бажає продовжувати термін дії договору оренди. Такі листи є достатнім підтвердженням відмови орендодавця від подальшої пролонгації відповідного договору на новий строк і виключають, на що звернув увагу суд першої інстанції, застосування "мовчазної згоди" чи продовження орендних правовідносин.

За п.8 Договору його укладено на 10 років. Після закінчення строку Договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 1 місяць до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом 1 місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Отже, у передбачені договором строки позивачка повідомила орендаря про відсутність наміру продовжувати договір оренди землі. А тому відсутні підстави для визнання вказаного договору оренди поновленим.

Положеннями статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 вказаної статті передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів. Серед іншого, вказана норма містить вказівку, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст.31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Аналогічні положення містяться у п.2 ч.1 ст.412 ЦК України, а частина 2 вказаної статті визначає, що право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб може бути припинене за рішенням суду в інших випадках, встановлених законом.

Задоволення позовної вимоги про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки в силу положень ч.2 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації права оренди.

У цій справі спосіб захисту міг би бути ефективним за наявності порушень прав позивачки під час діючого договору оренди. Але в силу ст.31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди є припиненим через закінчення строку, на який його було укладено. На це також вказує відповідач. Тобто не може бути за рішенням суду припинено договір оренди землі, строк дії якого вже закінчений.

Апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на хибному тлумаченні законодавства, посилання позивачки на те, що відсутність підписаного акту прийому-передачі земельної ділянки унеможливлює виключення з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право оренди відповідача на вказану належну їй земельну ділянку. Позивачкою не надано доказів звернення до реєстратора з цього приводу (у судовому засіданні суду апеляційної інстанції 05.10.2021 року представник позивачки вказав, що до реєстратора з цього приводу позивачка офіційно звернулася лише 04.10.2021 року), як не надано взагалі доказів на підтвердження необхідності для неї звернення до реєстратора з таким питанням, оскільки відповідно до абз.2 ч.1 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про право оренди, що припиняється після завершення строку дії відповідного договору, містяться в Державному реєстрі прав з дня державної реєстрації набуття речового права до дня закінчення строку дії договору, що обраховується відповідно до ЦК України. Після закінчення строку дії договору державна реєстрація права оренди припиняється за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав. Тобто, за відсутності поновлення договору оренди між сторонами, що має місце у цій справі за встановленими обставинами, відомості про право оренди відповідача на підставі укладеного між сторонами договору оренди землі №98 від 20.01.2010 року містяться в Державному реєстрі прав до дня закінчення строку дії договору, а після закінчення строку дії договору оренди державна реєстрація права оренди припиняється.

Таким чином, позивачкою не доведено порушення її прав, відтак відсутні підстави для визнання договору оренди землі припиненим.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача повернути позивачці належну їй на праві власності земельну ділянку

На думку суду апеляційної інстанції зазначена вимога не обґрунтована належними доказами.

Так, у цій справі встановлено, що дійсно, після припинення договору оренди землі (08.04.2021 року) протягом певного часу відповідач, посилаючись на положення договору оренди землі, вважав, що договір оренди має бути поновленим, а тому він має право на користування спірною земельною ділянкою. Про це він зазначав у своїх поясненнях відповідно до матеріалів перевірок, проведених органами поліції за його зверненням та за зверненнями депутата Скадовської міської ради ОСОБА_7 від 12.05.2021 року та самої позивачки. Вважаючи так, хоча і помилково, відповідач утримував у себе спірну земельну ділянку, навіть засіяв її. Такий стан речей тривав до середини травня 2021 року, зокрема і на день звернення позивачки з цим позовом (14.05.2021 року).

Однак, належними доказами підтверджено факт того, що ще за кілька тижнів до ухвалення оскаржуваного рішення від 30.06.2021 року фактичним володільцем і користувачем спірної земельної ділянки стала позивачка, яка 15.05.2021 року разом з іншими орендодавцями уклала договір з ФГ "Соценко" щодо обробки своєї спірної земельної ділянки. І на підставі вказаного договору 31.05.2021 року ФГ "Соценко" своїми тракторами став обробляти спірну земельну ділянку. З тих пір відповідач не має доступу до вказаної земельної ділянки. Це підтверджується поясненнями керівника відповідача ОСОБА_5 та матеріалами за його зверненням до поліції, зокрема і поясненнями на адресу поліції позивачки, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які підтвердили обставини щодо укладених угод з ФГ "Соценко". По суті цей факт не заперечує і сторона позивачки, яка зазначила, що договір оренди закінчений, але земельна ділянка не повернута документально, оскільки не підписано акт прийому-передачі земельної ділянки.

Аналіз обставин, якими позивачка обґрунтовує свою вказану вимогу, свідчить про те, що позиція сторони позивача по суті зводиться до того, що не має значення те, хто фактично володіє та користується спірною земельною ділянкою, натомість має значення те, що відповідач відмовляється передати їй спірну земельну ділянку за письмовим актом приймання-передачі, тобто по суті відмовляється підписати такий акт, а відсутність підписаного акту прийому-передачі земельної ділянки унеможливлює виключення з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право оренди відповідача на вказану належну їй земельну ділянку. Про це йдеться у позові та відзиві на апеляційну скаргу. Отже, хоча буквально позивачка і пред`явила позов про зобов`язання відповідача повернути їй земельну ділянку, однак вона вимагає, щоб це повернення було здійснено саме за актом прийому-передачі.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковою таку позицію позивачки, оскільки вона ґрунтується на хибному тлумаченні законодавства.

Договір оренди землі прямо не передбачає повернення спірної земельної ділянки за актом прийому-передачі. Отже, ніщо не перешкоджає позивачці укласти договір оренди своєї вказаної земельної ділянки, яку фактично вона повернула собі від відповідача за допомогою ФГ "Соценко", приступивши до фактичного користування нею, з іншим орендарем на більш сприятливих умовах і зареєструвати право оренди.

Відсутність акту прийому-передачі спірної земельної ділянки, за встановлених обставин, жодним чином не порушує прав позивачки на володіння та користування своєю вказаною земельною ділянкою. Це, зокрема, підтверджується й сталою судовою практикою у справах за позовами про захист прав орендаря шляхом визнання недійсними нових договорів оренди при дотримання переважного права, в яких (тобто, справах) зазначені нові договори оренди були укладені та зареєстровані за відсутності актів прийому-передачі.

Частина 1 ст.15 ЦК України не передбачає такого способу захисту прав, як повернення земельної ділянки за актом прийому-передачі. Такий спосіб захисту порушеного права не є ефективним, до підпису акту не можна примусити. Вимога про зобов`язання підписати акт не може бути предметом позову, оскільки такий акт, за його наявності, є доказом підтвердження наявності чи відсутності юридичних фактів, які мають значення для правильного вирішення спору, однак не є матеріально-правовою чи немайновою вимогою позивача, на підставі якої суд приймає рішення.

До аналогічний висновків дійшли й Верховний Суд України та Верховний Суд, розглядаючи відповідні справи, в яких предметом позову були зобов`язання підписати акти приймання-передачі природного газу та акти приймання-передачі електричної енергії.

У своїй постанові від 02 червня 2009 року у справі № 3-1971к09 Верховний Суд України у складі Судової палати в господарських справах, скасовуючи судові рішення Вищого господарського суду та судів першої й апеляційної інстанцій та припиняючи провадження у справі, пославшись на ч.1 ст.15, ст.16 ЦК України, ст.20 ГК України, зазначив, що "Вказані норми законів не передбачають такого способу захисту прав, як підписання акта приймання-передачі товару за договором транспортування. Заявлена вимога про зобов`язання підписати акт прийому-передачі природного газу за Договором не може бути предметом позову, оскільки такий акт є доказом підтвердження наявності чи відсутності юридичних фактів, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, не є матеріально-правовою чи немайновою вимогою позивача, на підставі якої суд приймає рішення. Відповідно до ст.12 ГПК зазначений спір не підлягає розгляду в господарських судах".

Вказана постанова оприлюднена в ЄДРСР (реєстраційний номер судового рішення 4970773).

До такого ж висновку дійшла й Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 11.09.2018 року у справі № 905/1926/16, зазначивши, що "…вимога надати акт приймання-передачі електроенергії за відповідним договором купівлі-продажу не може бути предметом позову, оскільки такий акт є підтвердженням наявності чи відсутності фактів передачі однією стороною та прийняття іншою стороною предмета договору (в цій справі електроенергії). Тобто такий акт є лише доказом виконання сторонами обов`язків за договором, а підписання акту не може розглядатись як окремий обов`язок щодо виконання сторонами договірних зобов`язань. Заявлена позивачем у цій справі вимога про зобов`язання відповідача надати акт приймання-передачі електроенергії за договором купівлі-продажу не приводить до поновлення порушеного права позивача та, у разі її задоволення, не може бути виконана у примусовому порядку, оскільки відсутній механізм виконання такого рішення".

Позивачка посилається на те, що відсутність підписаного акту прийому-передачі земельної ділянки унеможливлює виключення з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право оренди відповідача на вказану належну їй земельну ділянку. Разом з тим, нею не надано доказів звернення до реєстратора з цього приводу, як не надано взагалі доказів на підтвердження необхідності для неї звернення до реєстратора з таким питанням, оскільки, як вже зазначалось, відповідно до абз.2 ч.1 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про право оренди, що припиняється після завершення строку дії відповідного договору, містяться в Державному реєстрі прав з дня державної реєстрації набуття речового права до дня закінчення строку дії договору, що обраховується відповідно до ЦК України. Після закінчення строку дії договору державна реєстрація права оренди припиняється за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав. Тобто, за відсутності поновлення договору оренди між сторонами, що має місце у цій справі, відомості про право оренди відповідача на підставі укладеного між сторонами договору оренди землі №98 від 20.01.2010 року містяться в Державному реєстрі прав до дня закінчення строку дії договору, а після закінчення строку дії договору оренди державна реєстрація права оренди припиняється.

Тобто, у цій справі за вказаною позовною вимогою вирішальне значення має те, хто на час ухвалення оскаржуваного рішення фактично володіє та використовує спірну земельну ділянку. Адже, встановивши, що такою особою є саме позивачка, яка вжила для цього активних заходів і безперечно знала про те, що ще з 31.05.2021 року саме вона фактично володіє та використовує спірну земельну ділянку, не може бути законним і обґрунтованим рішення суду про витребування вказаної земельної ділянки від відповідача, який вказаною земельною ділянкою не володіє та не користується.

Отже, позивачкою не доведено порушення її прав, належними доказами підтверджено, що спірною земельною ділянкою ще за кілька тижнів до ухвалення рішення суду першої інстанції користується позивачка, відтак вимога про повернення земельної ділянки є безпідставною,а тому відсутні підстави для задоволення вказаної позовної вимоги.

При цьому, як вважає суд апеляційної інстанції, не має жодного правового значення те, що відповідач пропонував позивачці підписати Акт прийому-передачі землі з включенням до нього умови, зокрема, про штрафні санкції в 50000грн на власника землі за укладення протягом 5 років іншого договору оренди з новим орендарем(а.с.84), адже, як встановлено, відповідач мав бажання продовжити договір оренди, використовував для цього певні заходи, у тому числі пропонуючи позивачці підписати вказаний Акт, що містив не передбачені законодавством умови. Тобто відповідач використав передбачене законом право на поновлення договору оренди, однак безуспішно через небажання власника землі.

Висновки суду апеляційної інстанції

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції належним чином не з`ясував усіх обставин справи та дійшов помилкового висновку про задоволення позову, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції, на підставі п.2 ч.1 ст.374, п.п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, слід скасувати й ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Заповіт Ілліча" задовольнити.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 30 червня 2021 року скасувати й ухвалити нове рішення.

У позові ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Заповіт Ілліча" про визнання припиненим договору оренди землі та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 07 жовтня 2021 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська