СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________________________________________________________________
Провадження №2/760/503/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

29 липня 2021 року в м. Києві

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представника Позивачів - ОСОБА_2

представника Відповідача-3 - Жухевича О.В.

розглянув цивільну справу за позовом Общєства с огранічєнной отвєтствєнностью «Діамєд-Фарма», ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», Міністерства економіки України, Рєспубліканского унітарного проізводствєнного прєдпріятія «Бєлмєдпрєпарати» про дострокове припинення дії свідоцтва на торговельну марку, зобов`язання вчинити дії.

ІI. Описова частина

20 листопада 2017 Общєство с огранічєнной отвєтствєнностью «Діамєд-фарма», ОСОБА_1 звернулись до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України, Міністерства економіки України, Рєспубліканского унітарного проізводствєнного прєдпріятія «Бєлмєдпрєпарати» про дострокове припинення дії свідоцтва на торговельну марку, зобов`язання вчинити дії, та просили:

1. Достроково припинити дію свідоцтва України № 57900 від 16.01.2006 на знак для товарів та послуг «МУКОСАТ» повністю.

2. Зобов`язати Державну службу інтелектуальної власності України (03680, м. Київ, вул. Липківського Василя, 45; ) внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно дострокового припинення дії свідоцтва України № 57900 від 16.01.2006 року на знак для товарів та послуг «МУКОСАТ» повністю та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

3. Зобов`язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (01008, Україна, м. Київ, вул. М. Грушевського 12/2, ) внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно дострокового припинення дії свідоцтва України № 57900 від 16.01.2006 року на знак для товарів та послуг «МУКОСАТ» повністю та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що РУПП «Бєлмєдпрєпарати» не використовує знак для товарів і послуг «МУКОСАТ» за свідоцтвом України № 57900 від 16.01.2006 року зареєстрований для товарів і послуг 5, 16, 35 класів МКТП протягом останніх 5 років що передують даті подання до суду даної позовної заяви. Крім того, позивачі зазначають що дія зазначеного свідоцтва перешкоджає реєстрації знака для товарів і послуг « МУКОСАТ ДИАМЕД » за заявкою № m2017 05805 від 17.03.2017.

З огляду на зазначене, позивачі просять суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22.11.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження.

21 листопада 2017 через відділ автоматизованого документообігу суду від ООО «Діамєд-фарма» надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22.07.2017 заяву ООО «Діамєд-фарма» про забезпечення позову задоволено. До набрання рішенням законної сили у справі № 760/25470/17 вжито заходи до забезпечення позову.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2017 провадження у справі зупинено на підставі п.15.12. ч.1 Перехідних положень ЦПК України,

19.08.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від позивачів надійшли доповнення до позовної заяви про дострокове припинення дії свідоцтва України № 57900 від 16.01.2006.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20 серпня 2020 провадження у справі поновлено та виключено зі складу учасників справи Державну службу інтелектуальної власності України.

04.09.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від РУПП «Бєлмєдпрєпарати» в порядку ст. 178 ЦПК України надійшов відзив на позовну заяву, в якому Відповідач-3 зазначає що у Позивачів відсутні порушені, невизнані або оспорювані права чи інтереси, пов`язані із правом власності Відповідача 3 на знак для товарів і послуг «МУКОСАТ» за свідоцтвом України № 57900 від 16.01.2006. Також, РУПП «Бєлмєдпрєпарати» зазначає, що торговельна марка за свідоцтвом України № 57900 використовувалась Відповідачем-3 в Україні протягом 2012-2017 років.

З огляду на вище викладене, РУПП «Бєлмєдпрєпарати» просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

06.10.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від позивачів в порядку ст. 179 ЦПК надійшла відповідь на відзив РУПП «Бєлмєдпрєпарати» в якій, позивачі зазначають, що торговельна марка «МУКОСАТ» за свідоцтвом України № 57900 власником якої є відповідач 3 створює загрозу для безперешкодного використання позивачами позначення « МУКОСАТ ДИАМЕД » на території України, оскільки, на підставі зареєстрованої за свідоцтвом України № 57900 торговельної марки ними було отримане повідомлення закладу експертизи про можливу відмову в реєстрації торговельної марки «МУКОСАТ ДИАМЕД» за заявкою № m2017 05805 . Щодо поданих РУПП «Бєлмєдпрєпарати» документів на підтвердження використання знака «МУКОСАТ» за свідоцтвом України № 57900 протягом 2012-2017 років зазначають, що всі подані документи стосуються торговельної марки «МУКОСАТ NEO», що не входить до предмету доказування по даній справі.

04.12.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від позивачів надійшло клопотання про залучення до участі співвідповідача - ДП «Укрпатент», а також, заява про заміну предмету позову за рахунок уточнення позовних вимог, в якій, Позивачі просять прийняти та розглянути позовні вимоги у наступній редакції:

1. Достроково припинити дію свідоцтва України № 57900 від 16.01.2006 на торговельну марку «МУКОСАТ» повністю.

2. Зобов`язати Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» (01601, м. Київ, вул. Глазунова, 1, ) внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно дострокового припинення дії свідоцтва України № 57900 від 16.01.2006 на торговельну марку «МУКОСАТ» повністю та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

15.03.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від представника ДП «Укрпатент» в порядку ст. 178 ЦПК України надійшов відзив на позовну заяву, в якому Відповідач-2 зазначає, що при розгляді даної справи Позивачі повинні довести факт невикористання Відповідачем-3 торговельної марки за свідоцтвом України №57900, а Відповідач-3 - безпосереднє та фактичне використання торговельної марки за вказаним свідоцтвом або зазначити поважні причини такого невикористання. Також, стверджує, що здійснення ДП «Укрпатент» контролю за використанням знаків для товарів і послуг їх власниками не передбачено чинним законодавством України.

З огляду на вище викладене, ДП «Укрпатент» просить суд прийняти відзив на позовну заяву для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи № 760/25470/17 та розглядати її без участі представника ДП «Укрпатент» з урахуванням пояснень, викладених у відзиві.

05.05.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від представника Позивачів надійшло Клопотання про залучення додаткових матеріалів (доказів) по справі, а саме, висновку експерта № 199 від 30.10.2020 складеного атестованим судовим експертом Жилою Б.В. на замовлення позивачів, відповідно до якого експерт дійшов наступних висновків:

1. Позначення «МУКОСАТ neo», яке, у період з 19.11.2012 по 19.11.2017, застосовувалось РУВП «БЕЛМЕДПРЕПАРАТИ» в якості торгової назви лікарського засобу, має форму, яка відрізняється від торговельної марки за свідоцтвом України № 129476 лише графічним виконанням окремих елементів, що не змінює в цілому її відмітності.

2. Позначення «МУКОСАТ neo», яке, у період з 19.11.2012 по 19.11.2017, застосовувалось Республіканським унітарним виробничим підприємством «БЕЛМЕДПРЕПАРАТИ» (Республиканское унитарное производственное предприятие «Белмедпрепараты») в якості торгової назви лікарського засобу, не є таким, що має форму торговельної марки за свідоцтвом України № 57900 або форму, що відрізняється від неї лише окремими елементами, що не змінює в цілому її відмітності.

В судовому засіданні 29.07.2021 представник позивачів підтримала позов, просила задовольнити.

В судовому засіданні 29.07.2021 представником РУПП «Бєлмєдпрєпарати» подані пояснення і заперечення щодо висновку експерта №199 від 30.10.2020 за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності по справі № 760/25470/17 та стверджував, що дана справа відноситься до категорії справ, які не потребують застосування спеціальних знань, а встановлення обставин використання/невикористання торговельної марки за спірним свідоцтвом відноситься до повноважень суду.

Також в поясненнях представник РУПП «Бєлмєдпрєпарати» зазначив, що дія спірного свідоцтва не порушує права та інтереси Позивачів, оскільки знак для товарів і послуг «МУКОСАТ ДИАМЕД» за заявкою № m201705805 , за яким закладом експертизи була винесена попередня відмова на підставі спірного свідоцтва, був зареєстрований на ім`я Позивачів за свідоцтвом України № 245131 від 25.07.2018, та з огляду на вказане, стверджує, що відсутні обставини, за яких права або законні інтереси Позивачів є порушеними реєстрацією торговельної марки за спірним свідоцтвом.

Відповідач-2 (Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства в судове засідання) явки свого представника у судове засідання не забезпечив, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач-4 (ДП «Укрпатент») в судове засідання свого представника не направив, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, у відзиві на позовну заяву просив розглядати справи без його участі з урахуванням наданих у відзиві на позовну заяву пояснень.

ІІІ. Мотивувальна частина

Заслухавши пояснення представника Позивачів та представника Відповідача-3, дослідивши наявні в справі письмові докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Общєство с огранічєнной отвєтствєнностью «Діамєд-фарма» є юридичною особою зареєстрованою за законодавством Російської Федерації.

ООО «Діамєд-фарма» і ОСОБА_1 мають намір зареєструвати в Україні знак для товарів і послуг « МУКОСАТ ДИАМЕД » для товарів 05 класу МКТП. З огляду на зазначене, Позивачами була подана до ДП «Український інститут інтелектуальної власності» заявка на реєстрацію знака для товарів і послуг « МУКОСАТ ДИАМЕД » за номером m2017 05805 від 17.03.2017.

За вказаною заявкою закладом експертизи була винесена попередня відмова в наданні правової охорони знаку «МУКОСАТ ДИАМЕД» у відношенні заявлених на реєстрацію товарів 5 класу МКТП. Підставою для відмови стала наявність свідоцтва України № 57900 від 16.01.2006 зареєстрованого на РУПП «Бєлмєдпрєпарати» відносно таких самих та споріднених товарів у 5 класі МКТП.

25.07.2018 знак для товарів і послуг « МУКОСАТ ДИАМЕД » був зареєстрований за свідоцтвом України № 245131 для заявленого переліку товарів 5 класу МКТП.

Судом також встановлено, що Рєспубліканскоє унітарноє проізводствєнноє прєдпріятіє «Бєлмєдпрєпарати» є юридичною особою зареєстрованою за законодавством Республіки Білорусь.

РУПП «Бєлмєдпрєпарати» є власником знаку для товарів і послуг « МУКОСАТ » за свідоцтвом України № 57900 від 16.01.2006, який зареєстрований для товарів і послуг 5, 16, 35 класів МКТП.

РУПП «Бєлмєдпрєпарати» є власником знаку для товарів і послуг « МУКОСАТ neo » за свідоцтвом України № 129476 від 11.10.2010, який зареєстрований для товарів 5 класу МКТП.

Частиною 1 ст. 418 Цивільного кодексу України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до ч.3 ст.418 Цивільного кодексу України. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

До об`єктів права інтелектуальної власності, відповідно до ч.1 ст.420 Цивільного кодексу України, зокрема, належать торговельні марки (знаки для товарів і послуг).

Відповідно до ч. 1 ст. 494 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України): «Набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом».

Згідно п. 4 ст. 1 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» (в редакції станом на дату звернення до суду з вказаним позовом), знак - позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

Торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів (ст. 492 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 494 Цивільного кодексу України, набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом. Набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку, яка має міжнародну реєстрацію або визнана в установленому законом порядку добре відомою, не вимагає засвідчення свідоцтвом.

Згідно зі ст. 495 Цивільного кодексу України, майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є:

1) право на використання торговельної марки;

2) виключне право дозволяти використання торговельної марки;

3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання;

4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом. Об`єктом знака може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори та комбінації кольорів, а також будь-яка комбінація таких позначень. Право власності на знак засвідчується свідоцтвом.

Згідно п. 4 ст. 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", власник свідоцтва повинен добросовісно користуватися правами, що випливають із свідоцтва.

Згідно з п. 4 ст. 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", якщо знак не використовується в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг протягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації, будь-яка особа має право звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково.

У цьому разі дія свідоцтва може бути припинена повністю або частково лише за умови, що власник свідоцтва не зазначить поважні причини такого невикористання. Такими поважними причинами, зокрема є:

- обставини, що перешкоджають використанню знака незалежно від волі власника свідоцтва, такі як обмеження імпорту чи інші вимоги до товарів і послуг, встановлені законодавством;

- можливість введення в оману щодо особи, яка виробляє товари або надає послуги, під час використання знака особою, що звернулася до суду, чи іншою особою щодо товарів і послуг, відносно яких висунута вимога про припинення дії свідоцтва.

Отже, з урахуванням положень п. 4 ст. 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", достроково може бути припинена повністю або частково дія свідоцтва, знак за яким не використовується в Україні протягом більше ніж трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації.

Водночас, 01.09.2017 набула чинності Угода про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі - Угода про асоціацію та Сторони), яка була вчинена 21.03.2014 та 27.06.2014 в м. Брюсселі та ратифікована Україною 16.09.2014 згідно Закону України від 16.09.2014 № 1678-VII "Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони".

Відповідно до статті 158 Угоди про асоціацію для цілей цієї Угоди права інтелектуальної власності включають зокрема, торговельні марки.

Угодою про асоціацію встановлені окремі стандарти, які доповнюють та уточнюють права і зобов`язання Сторін згідно з Угодою про торговельні аспекти прав інтелектуальної власності (ТРІПС) та іншими міжнародними договорами у сфері інтелектуальної власності, зокрема, щодо торговельних марок.

Статтею 198 Угоди про асоціацію визначено, що сторони передбачають, що реєстрація торговельної марки підлягає анулюванню, якщо протягом безперервного п`ятирічного періоду вона не була введена у використання на відповідній території для товарів або послуг, стосовно яких вона зареєстрована, і відсутні належні причини для невикористання; проте жодна особа не може заявити, що права власника на торговельну марку мають бути анульовані, якщо протягом проміжку часу між закінченням п`ятирічного періоду і поданням заяви про анулювання розпочалося або було поновлено реальне використання торговельної марки; початок використання або його поновлення протягом трьохмісячного періоду, що передує заяві про анулювання, яке розпочалося відразу після закінчення безперервного п`ятирічного періоду невикористання, не беруться до уваги, якщо підготовка до початку або поновлення використання здійснюється лише у зв`язку з тим, що власник усвідомлює можливість подання заяви про анулювання.

Таким чином, наведені норми ст. 198 Угоди про асоціацію передбачають анулювання реєстрації торговельної марки, якщо протягом безперервного п`ятирічного періоду вона не була введена у використання на відповідній території для товарів або послуг, стосовно яких вона зареєстрована, і відсутні належні причини для невикористання, тоді як згідно чинних норм п. 4 ст. 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" достроково може бути припинена повністю або частково дія свідоцтва, знак за яким не використовується в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг протягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації.

Статтею 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 19 Закону України "Про міжнародні договори України" визначено, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору. Аналогічні приписи містить стаття 10 Цивільного кодексу України.

Таким чином, з урахуванням ст. 198 Угоди про асоціацію, реєстрація торговельної марки підлягає анулюванню, якщо протягом безперервного п`ятирічного періоду вона не була введена у використання на відповідній території для товарів або послуг, стосовно яких вона зареєстрована, і відсутні належні причини для невикористання.

Статтею 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» зазначено, що свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права. При цьому, використанням знака визнається:

- нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення);

- застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано;

- застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет.

Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака.

Відповідно до п. 4 ст. 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", для цілей цього пункту використанням знака власником свідоцтва вважається також використання його іншою особою за умови контролю з боку власника свідоцтва.

Зі змісту спірних правовідносин вбачається, що обов`язок доведення факту використання зареєстрованого знаку, а у разі відсутності такого використання, - обов`язок зазначення поважних причин, з яких знак не використовувався, покладається на відповідача 3 - власника знака за свідоцтвом України № 57900 .

Так, на підтвердження факту використання знака власник свідоцтва має подати суду докази вчинення принаймні деяких дій з числа зазначених у частині четвертій статті 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг"; такими доказами можуть бути, зокрема, примірники товарів, на яких нанесено відповідний знак для товарів і послуг, документи із зображенням знака (каталоги, прайс-листи з пропозиціями щодо надання послуг чи поставки товарів тощо). Поширення на території України товарів із зображенням знака може бути підтверджено касовими чеками, квитанціями, накладними, іншими документами, що містять інформацію про найменування товару й місце його придбання, а в разі коли власником знаку є нерезидент, підтвердженням ввезення товарів в Україну можуть бути митні декларації та інші митні документи. При цьому докази, які можуть підтвердити використання знака для товарів і послуг, повинні бути, як правило, обмежені трирічним строком до дати звернення позивача до суду.

Саме лише укладення договорів (у тому числі ліцензійних) щодо розпорядження майновими правами на знак для товарів і послуг не може вважатися використанням даного знака. Доказами використання певного позначення у відповідності з укладеним договором можуть виступати, зокрема, договори купівлі-продажу чи поставки товару, на якому розміщено знак, договори про розміщення рекламної продукції про такі товари на відповідних рекламних носіях тощо. Використання позначення може підтверджуватися й фактичними даними про використання його іншою особою за умови контролю з боку власника свідоцтва (доказами такого використання позначення мають бути такі ж документи, як і у випадку, якби власник знака використовував його у власній діяльності).

На підтвердження використання на території України знака для товарів і послуг « МУКОСАТ » за свідоцтвами України № 57900 у період 2012-2017 РУПП «Бєлмєдпрєпарати» були надані наступні документи: інформація про лікарський засіб МУКОСАТ; зміни до аналітичної нормативної документації МУКОСАТ затверджені 09.11.2005р.; аналітична нормативна документація МУКОСАТ затверджена 02.08.2004р.; макет графічного оформлення упаковки лікарського засобу МУКОСАТ 2004р.; макет графічного оформлення упаковки (пачка) лікарського засобу МУКОСАТ 2004р.; МУКОСАТ листок-вкладиш, інформація для пацієнта затверджена Наказом МОЗ №589 від 09.11.2005р.; зміни до аналітичної нормативної документації МУКОСАТ затверджені 23.05.2008р.; макет графічного оформлення упаковки (пачка) лікарського засобу МУКОСАТ 2007р.

Проте, суд не погоджується з тим, що зазначені документи підтверджують факт використання знака для товарів і послуг « МУКОСАТ » за свідоцтвом України № 57900 протягом останніх 5 років до дати подання ООО «Діамєд-Фарма» позовної заяви - з 2012-2017 оскільки, всі документи датовані у період 2004-2007.

Також, на підтвердження використання на території України знака для товарів і послуг « МУКОСАТ » за свідоцтвом України № 57900 у період 2012-2017 РУПП «Бєлмєдпрєпарати» були надані: реєстраційне посвідчення №UA/1631/01/01 від 04.09.2009р. на лікарський засіб «МУКОСАТ neo», зміни затверджені наказом МОЗ від 04.06.2009р. № 398 року відповідно до яких назву лікарського засобу «МУКОСАТ» було змінено на «МУКОСАТ NEO»; інформацію про лікарський засіб МУКОСАТ neo; висновки про якісний та кількісний склад лікарського засобу МУКОСАТ neo, графічне оформлення упаковки (блістер) лікарського засобу МУКОСАТ neo 2013; інструкція для медичного застосування препарату МУКОСАТ neo затверджена Наказом МОЗ України № 398 від 04.06.2009р., реєстраційне посвідчення №UA/1631/01/01 від 04.09.2009р. на лікарський засіб «МУКОСАТ neo» видане Міністерством охорони здоров`я України 22.12.2014р.; зміни до методів контролю якості лікарського засобу МУКОСАТ neo затверджені Наказом МОЗ України № 48 від 11.01.2018р. декларації на товари - лікарський засіб МУКОСАТ neo за 2016-2017; міжнародні товарно транспорті накладні на лікарський засіб МУКОСАТ neo за 2016-2017; специфікації разових поставок лікарського засобу МУКОСАТ neo за 2016-2017 до договорів на багаторазову поставку; контракт № 804/16011/001/16-1 від 26.07.2016р. між РУПП «Бєлмєдпрєпарати» і ТОВ «ФАРМАТ ЛТД».

Проаналізувавши зазначені документи, а також інші наявні в матеріалах справи документи суд приходить до висновку, що наявні документи не є підтвердженням використання знака для товарів і послуг за свідоцтвом України № 57900 , з огляду на наступне.

Абзацом 5 п. 4 ст. 16 Закону про Знаки встановлено, що торговельна марка визнається використаною якщо її застосовано у формі, що відрізняється від зареєстрованої торговельної марки лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності торговельної марки.

Відповідно до п. 4.3.2.6. Правил, словесні позначення, заявлені як знаки, порівнюються з словесними та комбінованими позначеннями, до композиції яких входять словесні елементи. При встановленні схожості словесних позначень враховуються звукова (фонетична), графічна (візуальна) та смислова (семантична) схожість.

Проаналізувавши надані РУПП «Бєлмєдпрєпарати» документи, які містять форми застосування позначення «МУКОСАТ neo», а також інші наявні в матеріалах справи документи судом встановлено, що жодна з форм не співпадає з формою зареєстрованої торговельної марки «МУКОСАТ neo» за свідоцтвом України № 129476 повністю, відрізняючись або в написанні графем внаслідок використання відмінних шрифтів, або у спосіб позиційного розміщення елементу «neo» на площині позначення. При співставленні торгової назви лікарського засобу «МУКОСАТ neo» та торговельної марки за свідоцтвом України № 129476, судом встановлено, що всі елементи вказаних позначень є фонетично й семантично тотожними й несуттєво відрізняються візуально.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позначення «МУКОСАТ neo» застосовувалось РУВП «БЕЛМЕДПРЕПАРАТИ» у період 2012-2017 в якості торгової назви лікарського засобу, має форму, яка відрізняється від торговельної марки «МУКОСАТ neo» за свідоцтвом України № 129476 лише графічним виконанням окремих елементів, що не змінює в цілому її відмітності.

Проаналізувавши надані РУПП «Бєлмєдпрєпарати» документи, а також інші наявні в матеріалах справи документи, які містять форми застосування позначення «МУКОСАТ neo» судом встановлено, що жодна з форм застосування позначення «МУКОСАТ neo» не співпадає за формою зареєстрованої торговельної марки «МУКОСАТ» за спірним свідоцтвом України № 57900 .

З метою встановлення того, чи відрізняється торгова назва лікарського засобу «МУКОСАТ neo» від торговельної марки за спірним свідоцтвом № 57900 лише окремими елементами, що не змінює в цілому її відмітності, судом було співставлено зазначені позначення з метою встановлення присутності в їх складі елементів, за якими вони є подібними та за якими вони відрізняються. В результаті такого співставлення, судом встановлено, що елементом, за яким торгова назва лікарського засобу «МУКОСАТ neo» потенційно збігається з торговельною маркою «МУКОСАТ» за спірним свідоцтвом № 57900 , є напис «МУКОСАТ», а елементом, за яким відрізняється - напис «neo».

Таким чином, додавання до назви лікарського засобу «МУКОСАТ» напису «neо» - «новий» призводить до утворення позначення «МУКОСАТ neo», що сприймається в якості назви лікарського засобу, іншого ніж «МУКОСАТ», відмінного від нього внаслідок оновлення тих чи інших характеристик, а як наслідок, суд приходить до висновку, що в такому випадку відбувається суттєва зміна семантичного сприйняття торговельної марки «МУКОСАТ» за спірним свідоцтвом, яке змінює її відмітність в цілому, оскільки вона сприймається в якості відповідної торгової назви одного лікарського засобу, в той час, як позначення «МУКОСАТ neo», завдяки включенню частотного відрізку «neo», сприймається в якості торгової назви іншого лікарського засобу - оновленої версії препарату «МУКОСАТ».

За таких умов, суд приходить до висновку, що фактично втрачається відмітність торговельної марки за свідоцтвом України № 57900 , як її здатність бути розрізненою, відокремленою від торговельної марки за свідоцтвом України № 129476 , зареєстрованої, в тому числі, стосовно тих самих та самих та споріднених товарів 05 класу МКТП у межах тієї ж території.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позначення «МУКОСАТ neo», яке, у період 2012-2017, застосовувалось РУПП «Бєлмєдпрєпарати» в якості торгової назви лікарського засобу, не є таким, що має форму торговельної марки за свідоцтвом України № 57900 або форму, що відрізняється від неї лише окремими елементами, що не змінює в цілому її відмітності.

Судом також встановлено, що знак для товарів і послуг « МУКОСАТ » за спірним свідоцтвом зареєстрований для широкого переліку товарів 05 класу МКТП, проаналізувавши які, суд приходить до висновку про те, що їх можна віднести до двох категорій: «ветеринарні препарати» та фармацевтичні (лікарські) препарати».

Згідно з ст. 1 Закону України «Про ветеринарну медицину», ветеринарні препарати - ветеринарні лікарські засоби, ветеринарні імунобіологічні засоби, антисептики, дезінфектанти, інсекто-акарициди, дератизациди, діагностикуми, що використовуються у ветеринарній медицині та тваринництві; ветеринарні лікарські засоби - субстанції або їх комбінації, призначені для лікування та/або профілактики хвороб тварин або відновлення, корекції чи зміни фізіологічних функцій, обмінних процесів у тварин.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України «Про ветеринарну медицину», ветеринарні препарати до початку їх обігу та використання в Україні проходять державну реєстрацію. Максимальний термін дії реєстрації становить п`ять років.

Пункт 10 ст. 63 Закону України «Про ветеринарну медицину» встановлює, що після прийняття рішення про державну реєстрацію ветеринарний препарат для його обігу та використання в Україні заноситься до реєстру ветеринарних препаратів, який веде Департамент. Запис у реєстрі містить назву ветеринарного препарату, інформацію про виробника та особу, яка має право власності на препарат, реєстраційний номер, строк дії реєстраційного посвідчення та іншу інформацію, яка вимагається відповідно до законодавства».

Згідно з ч. 2 ст. 67 Закону України «Про ветеринарну медицину», забороняється обіг ветеринарних препаратів, не зареєстрованих в Україні.

Враховуючи наявний в матеріалах справи витяг з переліку зареєстрованих ветеринарних препаратів, кормових добавок, готових кормів та преміксів Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів відповідно до якого, у реєстрі відсутня інформація про наявність в Україні зареєстрованих ветеринарних препаратів під назвою « МУКОСАТ », суд приходить до висновку, що знак за спірним свідоцтвом не використовується для товарів 05 класу МКТП «ветеринарні препарати», для яких він зареєстрований.

Відповідно до абз. 1 ст. 9 Закону України «Про лікарські засоби», лікарські засоби допускаються до застосування в Україні після їх державної реєстрації, крім випадків, передбачених цим Законом. Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про лікарські засоби», на території України можуть реалізовуватись лише зареєстровані лікарські засоби, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про лікарські засоби», на території України можуть реалізовуватись лише зареєстровані лікарські засоби, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом 6 Порядку контролю якості лікарських засобів під час оптової та роздрібної торгівлі, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України 29.09.2014 №677 встановлено, що забороняється торгівля неякісними лікарськими засобами; лікарськими засобами, обіг яких заборонено в Україні; лікарськими засобами, незареєстрованими в Україні; лікарськими засобами без сертифіката якості серії лікарського засобу; лікарськими засобами, які не пройшли державний контроль при ввезенні в Україну (для лікарських засобів іноземного виробництва); медичними імунобіологічними препаратами (далі - МІБП), які не пройшли державний контроль; лікарськими засобами, термін придатності яких минув.

Згідно абз. 1, 4 п. 6 Порядку державної реєстрації (перереєстрації) лікарських засобів, факт державної реєстрації лікарського засобу засвідчується реєстраційним посвідченням на лікарський засіб, факт державної реєстрації медичного імунобіологічного препарату засвідчується реєстраційним посвідченням на лікарський засіб (медичний імунобіологічний препарат) (далі - реєстраційне посвідчення). Лікарський засіб може застосовуватися в Україні протягом п`яти років з дня його державної реєстрації, крім випадків, визначених у пункті 8 цього Порядку.

Таким чином, на території України можуть реалізовуватися виключно лікарські засоби які пройшли державну реєстрацію в Міністерстві охорони здоров`я України та отримали в результаті реєстраційне посвідчення на лікарський засіб.

Враховуючи наявний в матеріалах справи витяг з Державного реєстру лікарських засобів України МОЗ України відповідно до якого, у Державному реєстрі лікарських засобів України станом на 2017 зареєстрованих лікарських засобів з торговою назвою «МУКОСАТ» не виявлено, а також лист Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» вих. № 7/63/П від 04.12.2017 щодо реєстраційного статусу лікарського засобу «МУКОСАТ» відповідно до якого, лікарський засіб «МУКОСАТ» наказом МОЗ України від 04.06.2009 №398 змінив назву на «МУКОСАТ neo» на який було видано реєстраційне посвідчення № UA/1631/01/01 від 02.08.2004 року суд вважає, що зазначене реєстраційне посвідчення не є доказом використання знака « МУКОСАТ » за спірним свідоцтвом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що знак « МУКОСАТ » за спірним свідоцтвом не використовувався РУПП «Бєлмєдпрєпарати» у період 2012-2017 для товарів 5 класу МКТП, для яких він зареєстрований.

Крім того, судом встановлено, що знак для товарів і послуг « МУКОСАТ » за спірним свідоцтвом зареєстрований для широкого переліку послуг 35 класу МКТП, що в своїй сукупності охоплюють такі види діяльності як реклама та реалізація (продаж) товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про рекламу» та ч. 4 ст. 26 Закону України «Про лікарські засоби» дозволяється реклама: лікарських засобів, медичних виробів і методів профілактики, діагностики, лікування і реабілітації, які в установленому порядку дозволені до застосування в Україні; лікарських засобів, які відпускаються без рецепта лікаря і які не внесені до переліку лікарських засобів, заборонених до рекламування.

Відповідно до абз. 1 ст. 9 Закону України «Про лікарські засоби», лікарські засоби допускаються до застосування в Україні після їх державної реєстрації, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про рекламу», забороняється реклама лікарських засобів, застосування та відпуск яких дозволяється лише за рецептом лікаря, а також внесених до переліку заборонених до рекламування лікарських засобів.

Як було встановлено судом, в Державному реєстрі лікарських засобів України відсутня інформація про державну реєстрацію лікарського засобу під назвою «МУКОСАТ», з огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що знак для товарів і послуг за спірним свідоцтвом не використовувався відповідачем - 3 у період 2012-2017 при рекламуванні та реалізації лікарських засобів, тобто для товарів 35 класу МКТП для яких він зареєстрований.

Докази використання знака за спірним свідоцтвом для інших товарів 35 класу МКТП для яких він зареєстрований у матеріалах справи відсутні.

Також, знак для товарів і послуг « МУКОСАТ » за спірним свідоцтвом зареєстрований для наступного переліку 16 класу МКТП: «Вивіски паперові або картонні; торбинки, пакети і мішки паперові, целофанові або пластмасові для пакування фармацевтичних препаратів; опаковання паперове або картонне для фармацевтичних препаратів; коробочки для фармацевтичних препаратів; друкована продукція; бланки; брошури; буклети; графічні друковані роботи; довідники; журнали; збірники; інформаційні бюлетні; календарі; керівництва; картинки; каталоги; картки; малюнки перевідні; обгортки на фармацевтичні препарати та наклейки, що належать до 16 класу; плакати; плани; проспекти рекламні; таблички паперові або картонні; об`яви; печатки; штампи; реєстри; формуляри; етикетки і ярлики, що належать до 16 класу, для фармацевтичних виробів; пластмасове опаковання для фармацевтичних препаратів, що належить до 16 класу; бульбашкове пластмасове опаковання;».

Проаналізувавши перелік товарів 16 класу МКТП для яких отримана правова охорона знака за спірним свідоцтвом, суд приходить до висновку, що відповідачем 3 планувалося виробництво упаковок, етикеток для фармацевтичних препаратів (товарів 05 класу МКТП), а також додаткових матеріалів для їх рекламування та в подальшому розповсюдження на території України.

Згідно із п. 3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації) лікарських засобів, до переліку реєстраційних матеріалів, які подаються до експертного центру для здійснення експертизи з метою реєстрації (перереєстрації) лікарських засобів, включено зразки лікарського засобу та його упаковки.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про лікарські засоби», готові лікарські засоби (лікарські препарати, ліки, медикаменти) - дозовані лікарські засоби у вигляді та стані, в якому їх застосовують, що пройшли всі стадії виробництва (виготовлення), включаючи остаточне пакування.

Відповідно до Закону України «Про лікарські засоби» та Порядку державної реєстрації (перереєстрації) лікарських засобів будь-яке маркування, в тому числі випуск первинної та вторинної упаковки фармацевтичних (лікарських) препаратів підлягають обов`язковій державній реєстрації.

В той же час, відсутність державної реєстрації лікарського засобу під назвою «МУКОСАТ» вказує на те, що відповідачем 3 не здійснювалося виробництво та подальша реалізація упаковок з товарами 05 класу МКТП (лікарські засоби) маркованими знаком «МУКОСАТ» за спірним свідоцтвом.

Крім того, враховуючи той факт, що відповідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про рекламу» дозволяється рекламування виключно зареєстрованих лікарських засобів, суд приходить до висновку, що відповідачем 3 також не виготовлялася та не розповсюджувалася друкована рекламна продукція (брошури, буклети, календарі, плакати та інше), маркована знаком «МУКОСАТ» за спірним свідоцтвом.

Докази використання знака за спірним свідоцтвом для інших товарів 35 класу МКТП для яких він зареєстрований у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що знак « МУКОСАТ » за спірним свідоцтвом не використовувався РУПП «Бєлмєдпрєпарати» у період 2012-2017 для товарів 16 класу МКТП, для яких він зареєстрований.

Отже, наявні у матеріалах справи докази свідчать про те, що відповідач 3 протягом п`яти останніх років перед зверненням позивачів до суду не здійснював жодної з дій, які визнавалися і визнаються використанням знака (для зареєстрованих товарів), тобто щодо вказаної вище торговельної марки не вичинялися дії, які ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» кваліфікуються як використання знака.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором».

Тлумачення поняття «інтерес» або «охоронюваний законом інтерес» було роз`яснено у рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 року № 18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу від 18.07.1963 року, яке є обов`язковим до виконання на всій території України.

Зокрема, відповідно до Рішення КСУ поняття «охоронюваний законом інтерес» що вживається в законах України треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та (або) нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Аналізуючи вимоги діючого законодавства суд вважає, що з позовом про дострокове припинення дії свідоцтва України на торговельну марку може звернутися лише особа, яка подаючи такий позов має намір захистити свої порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси. Тобто обов`язковою передумовою звернення до суду має бути наявність у особи порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу, яке (порушене право) вона намагається захистити у судовому порядку та таке порушене право має бути наявне саме на момент звернення особи до суду.

Встановлено, що Позивачі подали до ДП «Укрпатент» заявку № m2017 05805 від 17.03.2017 на реєстрацію знака для товарів і послуг « МУКОСАТ ДИАМЕД ».

Під час проведення патентного пошуку за допомогою загальнодоступної бази даних Укрпатента «Електронна версія акумулятивного офіційного бюлетеня» позивачами було виявлено зареєстрований в Україні знак для товарів та послуг « МУКОСАТ » за свідоцтвом України № 57900 , зареєстрований для товарів і послуг 5, 16, 35 класів МКТП.

В подальшому, позивачі отримали від ДП «Український інститут інтелектуальної власності» повідомлення № 86123/ЗМ/17 від 31.08.2017р. про попередню відмову в наданні правової охорони знаку «МУКОСАТ ДИАМЕД» за заявкою № m2017 05805 від 17.03.2017 у відношенні заявлених на реєстрацію товарів 5 класу МКТП. Підставою для відмови стала наявність свідоцтва України № 57900 від 16.01.2006 на знак для товарів і послуг « МУКОСАТ » і свідоцтва України № 129476 від 11.10.2010 на знак для товарів і послуг «МУКОСАТ neo» зареєстрованих на РУПП «Бєлмєдпрєпарати» відносно таких самих та споріднених товарів у 5 класі МКТП. Таким чином, суд приходить до висновку, що станом на дату подання позову наявність торговельної марки «МУКОСАТ» за спірним свідоцтвом України № 57900 згідно повідомлення №86123/ЗМ/17 від 31.08.2017р. була підставою звернення позивачів до суду з позовною заявою про дострокове припинення дії спірного свідоцтва.

Суд звертає увагу на те, що у відповідності до ст. 17 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» володілець власник знаку для товарі і послуг повинен добросовісно користуватися правами, що випливають із даної реєстрації. Згідно зі ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» одним з основних прав володільця знаку є право на використання торговельної марки.

Відтак зловживаючи правами які випливають зі свідоцтва України № 57900 від 16.01.2006 на знак для товарів і послуг « МУКОСАТ », а саме не використовуючи торговельну марку за спірним свідоцтвом для товарів і послуг 5, 16, 35 класів МКТП протягом періоду тривалістю більше п`яти років без поважних причин, відповідач 3 - РУПП «Бєлмєдпрєпарати» створює перешкоди позивачам у реалізації власних прав інтелектуальної власності.

На підставі викладеного вище, суд вважає, що у розумінні вимог ст. 3 ЦПК України у позивачів виникло право на звернення до суду з даним позовом для поновлення порушеного права та охоронюваному законом інтересу.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині дострокового припинення дії свідоцтва України № 57900 від 16.01.2006 року на знак для товарів та послуг «МУКОСАТ» повністю.

Також, Позивачі звернулись до суду з вимогами зобов`язати Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно дострокового припинення дії свідоцтва України № 57900 від 16.01.2006 року на знак для товарів та послуг «МУКОСАТ» повністю та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Так, відповідно до п. 2.3. Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України від 10.01.2002 р. № 10 (зі змінами, внесеними Наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України № 578 від 14.06.2011 р.), у процесі ведення реєстру до нього вносяться, в тому числі, відомості щодо припинення дії свідоцтва повністю або частково, які в силу п. 1.3. вказаного Положення Державна служба інтелектуальної власності України публікує в офіційному бюлетені «Промислова власність».

При цьому, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади державної системи правової охорони інтелектуальної власності» від 23.08.2016 за № 585, Кабінет Міністрів України постановив: ліквідувати Державну службу інтелектуальної власності, поклавши на Міністерство економічного розвитку і торгівлі завдання і функції з реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності; установити, що Міністерство економічного розвитку і торгівлі є правонаступником Державної служби інтелектуальної власності, що ліквідується, в частині реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності.

14.10.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо створення національного органу інтелектуальної власності" від 16.06.2020 № 703-ІХ, яким внесено зміни до Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" та визначено повноваження Національного органу інтелектуальної власності.

Так, ч. 2. ст. 2-1 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" встановлено, що до владних повноважень, делегованих НОІВ, належить, зокрема приймання заявок, проведення їх експертизи, прийняття рішень щодо них; видача свідоцтв на торговельні марки, здійснення державної реєстрації торговельних марок; опублікування офіційних відомостей про торговельні марки та подані заявки на торговельні марки у Бюлетені, ведення Реєстру та Бази даних заявок, внесення до Реєстру відомостей, надання витягів та виписок в електронній та (або) паперовій формі.

Разом з тим, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.10.2020 № 12167-р «Про національний орган інтелектуальної власності» визначено: на виконання підпункту 1 пункту 7 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 16 червня 2020 р. N 703-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо створення національного органу інтелектуальної власності" визначити, що Державне підприємство "Український інститут інтелектуальної власності" виконує функції Національного органу інтелектуальної власності.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону "Про внесення змін до деяких законів України щодо створення національного органу інтелектуальної власності" Національний орган інтелектуальної власності є функціональним правонаступником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності, щодо окремих функцій та повноважень з реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності, визначених цим Законом.

За наведених обставин, у зв`язку із задоволенням вимоги про дострокове повне припинення дії свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 57900, позовні вимоги ООО «Діамєд-Фарма» про зобов`язання Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно дострокового припинення дії свідоцтва України №57900 від 16.01.2006 року на знак для товарів та послуг «МУКОСАТ» повністю та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність» є обґрунтованими та також підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 12 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає вимоги позивачів обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що Міністерство торгівлі та економічного розвитку України відповідно до покладених на неї повноважень, не здійснює контроль за використанням товарних знаків їх власниками, суд вважає, що на Відповідача-2 необхідно покласти витрати, пов`язані з розглядом даної справи.

Таким чином, з відповідача 3 на користь позивача 1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 5 052 грн. 00 коп., та на користь позивача 2 судовий збір у розмірі 2 020 грн. 80 коп.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 16, 17, 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», ст. ст. 197, 198 Угоди про асоціацію між Україною, з однією сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позовні вимоги задовольнити.

Достроково припинити дію свідоцтва України №57900 від 16.01.2006 на торговельну марку «МУКОСАТ» повністю.

Зобов`язати Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно дострокового припинення дії свідоцтва України № 57900 від 16.01.2006 на торговельну марку «МУКОСАТ» повністю та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

2.Стягнути з Рєспубліканского унітарного проізводствєнного прєдпріятія «Бєлмєдпрєпарати» на користь Общєства с огранічєнной отвєтствєнностью «Діамєд-Фарма» судовий збір в розмірі 5052,00 грн.

Стягнути з Рєспубліканского унітарного проізводствєнного прєдпріятія «Бєлмєдпрєпарати» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2020,80 грн.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач-1: Общєство с огранічєнной отвєтствєнностью «Діамєд-Фарма», адреса: Російська Федерація, 141069, Московська обл., м. Корольов, мкр. Первомайський, вул. Радянська, 31;

Позивач-2: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач-1: Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності», адреса: 01601, м. Київ, вул. Глазунова, 1, ;

Відповдіач-2: Міністерство економіки України, адреса: м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2; ;

Відповідач-3: Рєспубліканскоє унітарноє проізводствєнноє прєдпріятіє «Бєлмєдпрєпарати», адреса: Республіка Бєларусь, м. Мінськ, вул. Фабріціуса, 30.

Суддя: