Справа № 278/2183/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Ярошовець В. Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- стягнути з відповідача на її користь кошти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від його заробітку/доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення нею двадцяти трьох років;

- стягнути з відповідача на її користь 45290,00 грн у якості додаткових витрат, які були понесені на утримання доньки ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 12.11.2004 між нею та відповідачем укладено шлюб, який офіційно розірвано 08.09.2015 року. У період їхнього шлюбу народилась донька ОСОБА_3 , яка на даний час є студенткою Державного технологічного університету, денної форми навчання. Через навчання на денній формі вона не має змоги влаштуватися на роботу та самостійно отримувати заробіток.

Крім того, позивач понесла додаткові витрати на дитину, які складаються з такого: оплата за навчання у сумі 67600,00 грн; витрати на лікування у сумі 15325,75 грн; витрати на придбання телефону та речей для доньки у сумі 7655,00 грн. Загалом розмір додаткових витрат складає 90580,75 грн. Оскільки обов`язок щодо утримування дітей лежить но обох батьках, вважає, що половину зазначеної суми відповідач повинен їй відшкодувати, а саме - 45290,00 грн.

Судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Судова повістка, копія ухвали та копія позовної заяви з доданими до неї документами, направлена відповідачу повернулись на адресу суду не врученими адресату, з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання» (а.с. 31-32).

Судом вжито усіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

У наданий в ухвалі строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5), яка проживає з позивачем, що підтверджується довідкою Новогуйвинського ВЖРЕКП № 924 від 24.06.2021 року (а.с. 6)

Відповідно до довідки Державного університету «Житомирська політехніка» факультету бізнесу та сфери обслуговування від 14.06.2021 року, виданої деканом ФБСО Тарасюком Г. М. , ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу навчання для отримання освітнього ступеня «бакалавр» факультету бізнесу та сфери обслуговування за спеціальністю «Економіка» денної форми навчання. Навчається на договірній формі та не отримує стипендію. Термін навчання становить з 21.09.2020 року по 30.06.2024 рік (а.с. 7).

Згідно з договором про оплату за навчання № 19.01-051.00.1/Б/Д-022-2020 від 05.09.2020 року, укладеного між Державним університетом «Житомирська політехніка» та ОСОБА_1 , загальна вартість навчання ОСОБА_3 становить 67600,00 грн. Вартість одного року навчання 16900,00 грн. (а.с. 8-9).

Копіями квитанцій, долучених позивачем до позову (а.с. 10-13), підтверджується факт сплати ОСОБА_1 за навчання доньки ОСОБА_3 на загальну суму 15560,00 грн.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 має захворювання, у зв`язку з чим ОСОБА_1 змушена нести додаткові витрати на її утримання, що підтверджено належними доказами. Загальна сума складає 11458,63 грн (а.с. 15-20).

Відповідно до товарних чеків ОСОБА_3 відвідувала стоматолога. Загальна сума лікування складає 3087,12 грн (а.с. 21).

Відповідно до копії товарних чеків позивачем було придбано для доньки телефон вартістю 4999,00 грн та одяг на загальну суму 2656,00 грн (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 12 УПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У відповідності до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З урахуванням викладених вище обставин, суд присуджує аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання повнолітньої дочки щомісячно, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Щодо стягнення додаткових витрат суд зазначає наступне.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги (стаття 198), а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 199).

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли син або донька потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення ними двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (Постанова ВСУ від 24.02.2016 року у справі №6-1296цс15).

З урахуванням викладеного, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат, які були понесені на утримання доньки - 45290,00 грн, відтак у цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. 141, 259, 264-265, 280-282, 284, 354-355, ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на повнолітню доньку - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 15.07.2021 року, і до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 908,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 21.10.2021 року.

Суддя О. М. Дубовік