Справа № 182/625/21
Провадження № 2/0182/1378/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.09.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради, треті особи - Виконавчий комітет Нікопольської міської ради, Науково-методичний центр Нікопольської міської ради, Нікопольський міжшкільний центр трудового навчання та технічної творчості, Комунальний Заклад "Нікопольська середня загальноосвітня школа I-III ступенів № 16 про стягнення недоплаченої заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом (а.с.1-5) та просила суд:

- стягнути з Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради на її користь суму недоплаченої заробітної плати як спеціалісту першої категорії у розмірі 9351,82 грн., компенсацію втрати частини заробітку у зв`язку із зростанням індексу споживчих цін (індексу інфляції) у розмірі 533,44 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 26005,51 грн., а всього до стягнення 35890,77 грн. з подальшим перерахунком зазначеної суми на день ухвалення рішення суду.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у цивільній справі № 182/6800/17 від 30.10.2020 року її позов було задоволено частково, визнано незаконним та скасовано наказ директора Нікопольського педагогічного училища Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» М. Байдацького за № 50 від 29 квітня 2002 року про встановлення їй кваліфікаційної категорії «спеціаліст другої категорії» з 01 квітня 2002 року; визнано незаконним та скасовано наказ Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради від 22 вересня 2017 року № 273 «Про внесення змін до наказу відділу освіти і науки Нікопольської міської ради від 03 лютого 2017 року № 44-к»; стягнуто з Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради на її суму незаконно утриманої заробітної плати у розмірі 842,86 грн. Зазначене рішення суду набуло законної сили 10.12.2020 року.

Сума коштів у розмірі 842,86 грн. була стягнута за період її роботи у методичному кабінеті та науково-методичному центрі відділу освіти і науки Нікопольської міської ради.

Проте вказує, що за період розгляду справи № 182/6800/17 вона працювала на різних посадах у Нікопольському міжшкільному центрі трудового навчання та технічної творчості, КЗ «Нікопольська середня загальноосвітня школа 1 - III ступенів № 16», де недоотримувала частину заробітної плати як спеціаліст першої категорії. Натомість вона отримувала заробітну плату як спеціаліст другої категорії, що визнано судом незаконним.

Згідно довідки Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради від 20.05.2019 року № 614 сума недоплаченої їй заробітної плати як спеціалісту першої категорії станом на червень 2019 року складає 9 351,82 грн. У рішенні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у цивільній справі № 182/6800/17 від 30.10.2020 року зазначено, що перерахунок заробітної плати за результатами визнання незаконним та скасування наказу про атестацією є компетенцією роботодавця, а тому у задоволенні цих позовних вимог відмовлено.

29.12.2020 року вона зверталася до відповідача з метою здійснення зазначеного перерахунку, але безрезультатно. Добровільно перерахувати їй недоотриману заробітну плату відповідач не має наміру.

Вважає, що недоотримана нею заробітна плата за період роботи з жовтня 2017 року по червень 2019 року підлягає примусовому стягненню з відповідача.

Також вважає, що на її користь підлягає стягненню компенсація втрати частини заробітку з урахуванням індексу інфляції у розмірі 533, 44 грн. Яка розраховується наступним чином.

Згідно довідки Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради від 20.05.2019 року № 614 сума недоплаченої заробітної плати як спеціалісту першої категорії станом на червень 2019 року складає 9351,82 грн.

Зазначена сума формувалася наступним чином:

- з жовтня по грудень 2017 року - 1440,59 грн.;

- з січня по грудень 2018 року - 5734,74 грн.;

- з січня по червень 2019 року - 2176,49 грн.

Сукупний індекс інфляції з жовтня 2017 року по грудень 2020 року склав, за даними https;//index.minfin.com.ua. 105%. Відтак: 1440.59 грн. x 1.05 - 1512.62 грн.; 1512,62 грн. - 1440,59 грн. = 72,03 грн.

Сукупний індекс інфляції з січня 2018 року по грудень 2020 року склав, за даними httpsV/index.minfin.com.ua, 106.3 %. Відтак : 5734,74 грн. х 1,063 = 6096,03 грн.; 6096,03 грн. - 5734,74 грн. - 361,29 грн.

Сукупний індекс інфляції з січня 2019 року по грудень 2020 року склав, за даними https://index.minfin.com.ua. 104,6 %. Відтак 2176.49 грн. х 1.046 = 2276.61 грн.: 2276.61 грн. - 2176,49 грн. 100,12 грн.

Всього індекс інфляції: 72,03 грн. + 361,29 грн. + 100,12 грн. = 533,44 грн., які і підлягають стягненню з відповідача, додатково до суми недоплаченої заробітної плати.

Також вказує, що з відповідача підлягає примусовому стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 26 005,51 грн., який розраховується наступним чином.

Так, з посади методиста науково-методичного центру вона була звільнена 29.07.2017 року. Таким чином, затримка у розрахунку при звільненні у відповідності до категорії І, а не ІІ, як їй провадилися нарахування заробітної плати склала 30 місяців.

Середньомісячна сума недоплати за період роботи у науково-методичному центрі (з жовтня 2017 року по липень 2018 року) складала:

1440,59 гри. +3827,88 грн. : 10 місяців = 526 грн. 79 коп.

Таким чином, середній заробіток за час затримки при звільненні: 526 грн. 79 коп. x 30 місяців = 15803,64 грн.

З посади керівника гуртка у центрі технічного навчання вона була звільнена 03.09.2018 року. Таким чином, затримка у розрахунку при звільненні у відповідності до категорії 1, а не II, як їй провалилися нарахування заробітної плати склала вже 28 місяців.

Середньомісячна сума недоплати за період роботи у науково-методичному центрі (з серпня по вересень 2018 року) складала:

231.87 грн. : 2 місяці = 115 грн. 94 коп.

Таким чином, середній заробіток за час затримки при звільненні: 115 грн. 94 коп. x 28 місяців = 3246,32 грн.

З посади вчителя біології КЗ «НСЗШ № 16» вона була звільнена 21.06.2019 року. Таким чином, затримка у розрахунку при звільненні у відповідності до категорії І, а не II, як їй провадилися нарахування заробітної плати склала вже 19 місяців.

Середньомісячна сума недоплати за період роботи у науково-методичному центрі (з вересня 2018 року по червень 2019 року) складала:

1754,09 грн. + 442,40 грн. : 6 місяців = 366 грн. 08 коп.

Таким чином, середній заробіток за час затримки при звільненні:

366 грн. 08 коп. х 19 місяців = 6955,55 грн.

Всього середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає суму 26005,51 грн. (15803 грн. 64 коп. + 3246,32 грн. + 6955,55 грн.)

Зазначає, що всього до стягнення з відповідача на її користь підлягає сума 35890 грн. 77 коп. (9351, 82 грн. - сума основної недоплати як вчителю І категорії + 533,44 грн. індекс інфляції + 26005,51 грн. - середній заробіток за час затримки у розрахунку при звільненні)

Враховуючи вказані обставини, вона звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 04.02.2021 року відкрито провадження по даній справі (а.с. 21-22). Вказаною ухвалою відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

В матеріалах справи мається відзив Начальника відділу освіти і науки Нікопольської міської ради В.В. Сафонової на позов ОСОБА_1 , що надійшов на адресу суду 25.02.2021 року (а.с. 32-34), згідно якого відповідач посилається, що вказана справа № 182/625/21 за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради, треті особи- Виконавчий комітет Нікопольської міської ради, Науково-методичний центр Нікопольської міської ради, Нікопольський міжшкільний центр трудового навчання та технічної творчості, Комунальний Заклад "Нікопольська середня загальноосвітня школа I-III ступенів № 16 про стягнення недоплаченої заробітної плати та справа № 182/6800/17 за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет», Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради, треті особи Науково-методичний центр Нікопольської міської ради, Нікопольський міжшкільний центр трудового навчання та технічної творчості, Комунальний заклад «Нікопольська середня загальноосвітня школа I-III ступенів №16», Дніпропетровська обласна державна адміністрація, про визнання незаконними та скасування наказів, стягнення безпідставно утриманої та недоплаченої заробітної плати у розумінні п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України є тотожніми, а тому є підстави для закриття провадження по даній справі.

Також зазначено, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 182/6800/17 у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до відділу освіти і науки Нікопольської міської ради про стягнення на її користь суми недоплаченої заробітної плати як спеціалісту першої категорії було відмовлено, тому відсутні підстави для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 у поточній справі про стягнення 533,44 грн. розрахованої суми індексу інфляції.

Крім того зазначено, що обґрунтовуючи позовну заяву в частині стягнення сум середнього заробітку за час затримки розрахунку 15 803,64 грн., 3 246,32 грн., 6 955,55 грн., позивач посилався на статтю 34 Закону України «Про оплату праці» згідно якої компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі -товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Водночас, нарахування вказаних сум позивачу відповідачем не проводилось, а отже безпідставно стверджувати про їх невиплату та вимагати їх стягнення в порядку передбаченому статтею 34 Закону України «Про оплату праці». Отже, позовні вимоги в цій частині необґрунтовані.

В матеріалах справи також наявна відповідь на відзив (а.с. 51-52), що надійшла від ОСОБА_1 до суду 01.03.2021 року, в якій позивач просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у цивільній справі № 182/6800/17 від 30.10.2020 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково, визнано незаконним та скасовано наказ директора Нікопольського педагогічного училища Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» М. Байдацького за № 50 від 29 квітня 2002 року про встановлення ОСОБА_1 кваліфікаційної категорії «спеціаліст другої категорії» з 01 квітня 2002 року; визнано незаконним та скасовано наказ Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради від 22 вересня 2017 року № 273 «Про внесення змін до наказу відділу освіти і науки Нікопольської міської ради від 03 лютого 2017 року № 44-к»; стягнуто з Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради на її суму незаконно утриманої заробітної плати у розмірі 842,86 грн. (а.с.12-16).

Зазначене рішення суду набуло законної сили 10.12.2020 року.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вказаним рішенням вимоги позивача про повернення недоплаченої заробітної плати у розмірі 9351,52 грн. залишено без задоволення, оскільки такі дії відносяться до компетенції роботодавця.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 29.12.2020 року, після набранням рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у цивільній справі № 182/6800/17 від 30.10.2020 року законної сили, зверталася до відповідача з відповідною заявою про проведення їй виплати суми недоплаченої заробітної плати як спеціалісту першої категорії за період роботи у нікопольському міжшкільному центрі трудового навчання та технічної творчості КЗ «Нікопольська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 16» у розмірі 9351,52 грн. (а.с. 19), але відповіді нею отримано не було.

Станом на день розгляду справи вказану суму недоплаченої заробітної плати як спеціалісту першої категорії за період роботи у Нікопольському міжшкільному центрі трудового навчання та технічної творчості КЗ «Нікопольська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 16» у розмірі 9351,82 грн. (а.с. 17-18), не виплачено, що не оспорювалося при розгляді даної справи і стороною відповідача.

Відповідно доч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Згідно зіч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права (ч.ч. 1,2 ст.5ЦПК України).

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

В силу положень ч.ч.1,3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України).

У відповідності до положень ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статей 78, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому суд зазначає, що розглядаючи справу, сторонам були забезпечені рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, проте відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов, жодних доказів проти заявлених вимог суду не надав.

За вимогами ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині примусового стягнення з Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради на її користь суми недоплаченої заробітної плати як спеціалісту першої категорії у розмірі 9351,82 грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

При цьому посилання сторони позивача, що позовні вимоги по даній справі є тотожними з тими позовним вимогам, в задоволенні яких було відмовлено при розгляді цивільної справи № 182/6800/17, суд до уваги не приймає з огляду на наступне.

Так, рішенням суду по цивільній справі № 182/6800/17 було визнано незаконними та скасовано відповідні накази про встановлення позивачу кваліфікаційної категорії «спеціаліст другої категорії» та визначено, що повернення позивачу суми недоплаченої заробітної плати, як спеціалісту першої категорії, право на яку у позивача виникло як раз після винесення вказаного рішення суду, належить до компетенції відповідача як роботодавця.

Підставою цього позову є відмова відповідача виплатити вказану суму недоплаченої заробітної плати вже після відповідного звернення позивача про таку виплату, згідно висновків рішення по цивільній справі № 182/6800/17, таким чином права позивача були порушені у зв`язку з невиплатою відповідачем цієї суми недоплаченої заробітної плати за її зверненням, що виключає тотожність даних справ.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про примусове стягнення на її користь компенсації втрати частини заробітку у зв`язку із зростанням індексу споживчих цін (індексу інфляції) у розмірі 533,44 грн., то такі позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на те, що згідно ст. 34 Закону України «Про оплату праці» на яку посилається позивач, індекс інфляції нараховується за порушення строків виплати заробітної плати невиплаченої працівникам. Оскільки спір виник щодо суми недоплаченої заробітної плати як спеціалісту першої категорії, право на яку у позивача виникло лише після розгляду цивільної справи № 182/6800/17, то законних підстав для нарахування індексу інфляції на недоплачену їй суму заробітної плати як спеціалісту першої категорії, немає.

У зв`язку з вищезазначеним і вимога щодо нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 26 005,51 грн. також є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Вимоги позивача щодо негайного виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць не підлягають задоволенню, оскільки, спір стосується щодо недоотриманої заробітної плати, у зв`язку з незаконним встановленням позивачу кваліфікаційної категорії, а не присудження працівникові виплати заробітної плати, як це передбачає п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підляга' стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради, треті особи - Виконавчий комітет Нікопольської міської ради, Науково-методичний центр Нікопольської міської ради, Нікопольський міжшкільний центр трудового навчання та технічної творчості, Комунальний Заклад "Нікопольська середня загальноосвітня школа I-III ступенів № 16 про стягнення недоплаченої заробітної плати задовольнити частково.

Стягнути з Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради на користь ОСОБА_1 суму недоплаченої заробітної плати як спеціалісту першої категорії у розмірі 9351,82 грн. ( дев`ять тисяч триста п`ятдесят одна грн. 82 коп.).

В іншому відмовити.

Стягнути з Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: О. В. Рунчева