Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
07 жовтня 2021 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючої судді - Миколаєнко Т.А.,
за участі: секретаря судового засідання - Хандусь І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області клопотання представника відповідача - адвоката Драченка Владислава Вікторовича, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про розподіл судових витрат для ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення, -
17 вересня 2021 року представник відповідача - адвокат Драченко В.В., в інтересах відповідача ОСОБА_1 , звернувся до суду із вказаним клопотанням, у якому просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 800 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, а також стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2 250 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування заявленого клопотання представник відповідача вказує, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 14 вересня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, задоволено частково. При цьому, у відзиві на позовну заяву сторона відповідача заявляла про те, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в ході розгляду вказаного спору у розмірі 12 000,00 грн, а також зазначала, що докази понесення таких витрат будуть надані протягом п`яти днів за днем проголошення вступної та резолютивної частини рішення. Згідно Акту наданих послуг (детального опису робіт) № 1 від 17 вересня 2021 року до Договору про надання правової допомоги № 72-07 від 26 липня 2021 року, клієнту було надано юридичні послуги, на які витрачено 06 годин 00 хвилин. Відповідно до пункту 4.3. Договору про надання правової допомоги № 72-07 від 26 липня 2021 року, вартість послуг, наданих адвокатом, складає 1 000,00 грн за одну годину роботи, але не повинна перевищувати суму в розмірі 100 000,00 грн. Представник відповідача стверджує, що ОСОБА_1 обґрунтовано поніс витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн. Водночас, враховуючи часткове задоволення заявлених позовних вимог, просить стягнути із ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 800,00 грн (3 000,00 грн * (100 % - 40 %), а із ОСОБА_3 - в розмірі 2 250,00 грн (3 000,00 грн. * (100 % - 25 %).
Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А. від 27 вересня 2021 року клопотання представника відповідача - адвоката Драченка В.В. прийнято до розгляду та вирішено його розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін 07 жовтня 2021 року.
06 жовтня 2021 року на електронну адресу суду від представника позивачів - адвоката Манзар Т.В. надійшло клопотання про неспівмірність та недоведеність витрат на оплату правничої допомоги адвоката, підписане ЕЦП, у якому остання просила суд відмовити повністю відповідачу у вимозі про стягнення з позивачів на його користь витрат на правничу допомогу адвоката.
Вказане клопотання представник позивачів мотивує тим, що відповідач подав клопотання про розподіл судових витрат для ухвалення додаткового рішення, до якого долучив письмові докази, а саме: Акт наданих послуг № 1 від 17.09.2021 року, Рахунок на оплату юридичних послуг № 91 від 17.09.2021 року та квитанцію про оплату витрат на професійну правничу допомогу, однак, всупереч вимогам ч. 9 ст. 83 ЦПК України, не надіслав їх позивачам. Крім того, представник позивачів стверджує, що при подачі відзиву на позов, відповідач чітко усвідомлював той факт, що дана справа буде розглядатися у спрощеному провадженні без виклику сторін, як це зазначено в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, проте у відзиві вказав, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000 грн 00 коп., тоді як у наданих до суду документах повідомив про те, що сплатив адвокату за надані послуги 6 000 грн 00 коп. При цьому, представник позивачів зазначає, що відповідач не надав та не довів належними та допустимими доказами поважні причини зменшення суми правничої допомоги з 12 000 грн до 6 000 грн, а також наголошує на тому, що він не подав відповідної заяви у розумінні вимог статті 246 ЦПК України та не зазначив у клопотанні поважність причин не подання до суду відповідних доказів, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат. Також представник позивачів зауважує, що рішенням суду позивачам задоволено 65 % від заявлених ними позовних вимог, отже, судом було відмовлено у 35% позовних вимог, таким чином, на її переконання, відповідачем у клопотанні невірно здійсненні розрахунки, оскільки 6 000 грн * 35 % = 2100 грн - це ті кошти, на які міг би претендувати відповідач, якби довів суду належними та допустимими доказами понесенні витрати і при цьому не порушив норм ст. 83 ЦПК України. Крім того, представник позивачів зазначає, що витрати на адвоката у сумі 6 000 грн є неспівмірними із заявленими позовними вимогами позивачів у розмірі 35 000 грн та складністю справи.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали клопотання та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, суд вважає необхідним зазначити наступне.
Судом встановлено, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 14 вересня 2021 року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, задоволено частково; стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 моральну шкоду, завдану внаслідок кримінального правопорушення, у розмірі 6 000 гривень 00 копійок; стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_3 моральну шкоду, завдану внаслідок кримінального правопорушення, у розмірі 5000 гривень 00 копійок; у решті заявлених позовних вимог відмовлено.
Після ухвалення судом рішення у справі представник відповідача подав до суду клопотання, в якому просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 800 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, а також стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2 250 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема, не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Згідно зі статтею 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно із статтею 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини 1, пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з частиною 8 статтею 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до пункту 48 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Верховний Суд у своїй постанові від 20.01.2021 у справі № 175/1386/18 визначив, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
У рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат на підставі наданих стороною доказів.
Враховуючи положення статей 137 та 141 ЦПК України, сторона має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката за умови подання нею до суду заяви про відшкодування таких судових витрат, яка подана до судових дебатів у справі, подання доказів таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, здійснені ним витрати, необхідних для надання правничої допомоги, тощо) до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі.
Згідно частин 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Представник відповідача - адвокат Драченко В.В. у відзиві на позовну заяву вказав, що «в ході розгляду даного спору ОСОБА_1 очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн. Докази понесення витрат будуть надані протягом п`яти днів за днем проголошення вступної та резолютивної частини рішення» /а.с. 63-64/.
Оскільки представником відповідача на підтвердження суми понесених судових витрат на правничу допомогу, у строк, передбачений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, надано суду:
- копію Договору про надання правової допомоги № 72-07 від 26 липня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Право, бізнес і фінанси», в особі голови об`єднання Драченка В.В., відповідно до п. 4.3. якого вартість послуг, наданих адвокатом, складає 1 000,00 грн за одну годину роботи, але не повинна перевищувати суму в розмірі 100 000,00 грн /а.с. 69-71/;
- акт № 1 наданих послуг (детальний опис робіт) до Договору про надання правової допомоги № 72-07 від 17 вересня 2021 року, згідно з яким відповідачу були надані наступні юридичні послуги у справі № 707/1300/21: консультація; аналіз позовної заяви; підготовча робота для складання відзиву на позовну заяву, аналіз законодавства та судової практики; написання клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін; написання клопотання про витребування оригіналу письмового доказу; написання та подача відзиву на позовну заяву; написання клопотання про розподіл судових витрат, складання актів та рахунків; на загальну суму 6 000 грн /а.с. 111/;
- рахунок на оплату № 91 від 17 вересня 2021 року на суму 6 000 грн;
суд вважає, що вимога про стягнення із позивачів на користь відповідача судових витрат в частині витрат на надання правничої допомогиє обґрунтованою, підтвердженою належними доказами, співмірною зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, а, отже, є такою, що підлягає до задоволення.
Підстав для застосування вимог частини 5 статті 141 ЦПК України суд не вбачає та наголошує на тому, що відмова у відшкодуванні судових витрат на підставі положень частини 5 статті 141 ЦПК України є правом, а не обов`язком суду.
Враховуючи, що позовна вимога позивача ОСОБА_2 задоволена на 40%, на користь відповідача ОСОБА_1 на відшкодування витрат на правову допомогу із позивача ОСОБА_2 слід стягнути 1 800,00 грн (3 000,00 грн * (100 % - 40 %).
Беручи до уваги, що позовна вимога позивача ОСОБА_3 задоволена на 25%, на користь відповідача ОСОБА_1 на відшкодування витрат на правову допомогу із позивача ОСОБА_3 слід стягнути 2 250,00 грн (3 000,00 грн. * (100 % - 25 %).
При цьому суд відхиляє розрахунок, наданий представником позивачів - адвокатом Манзар Т.В., оскільки він є математично невірним.
Також суд зауважує, що а ні статтею 270 ЦПК України, а ні вимогами статті 246 ЦПК України не передбачено попереднє надсилання доказів, що підтверджують розмір понесених стороною судових витрат, протилежній стороні.
Крім того, чинний ЦПК України не містить і положень, відповідно до яких недотримання вказаних умов слугувало б підставою для відмови у відшкодуванні судових витрат.
Водночас, суд враховує, що докази на підтвердження розміру понесених відповідачем судових витрат, надані разом із клопотанням про розподіл судових витрат для ухвалення додаткового рішення, фізично не могли бути подані стороною відповідача до винесення рішення у справі, оскільки всі вони датовані 17 вересня 2021 року, в той час як рішення суду ухвалено 14 вересня 2021 року.
Разом з тим, суд констатує, що стороною відповідача дотримано вимоги статей 137 та 141 ЦПК України.
Згідно Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10 лютого 2010 року, § 58).
Інші аргументи та доводи сторін специфічними, доречними, важливими та суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і не здатні вплинути на рішення суду.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 2-5, 12, 13, 77, 78, 81, 43, 44, 49, 58, 60, 62, 133, 137, 141, 142, 182, 246, 258, 260, 270, 353, 354 ЦПК України, суд,-
Клопотання представника відповідача - адвоката Драченка Владислава Вікторовича, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про розподіл судових витрат для ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення, - задовольнити.
Стягнути із позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 на відшкодування витрат на правову допомогу суму в розмірі 1 800 (одна тисяча вісімсот) гривень 00 копійок.
Стягнути із позивача ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_1 на відшкодування витрат на правову допомогу суму в розмірі 2 250 (дві тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Черкаський районний суд Черкаської області.

Сторони:

Позивач № 1 : ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Позивач № 2 : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя: Т. А. Миколаєнко