ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

21 квітня 2021 року

м.Харків

справа №643/13395/18

провадження № 22-з/818/103/21

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії - Маміної О.В., Кругової С.С.,

за участю секретаря судового засідання Плахотнікової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків заяву Харківської місцевої прокуратури № 4 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовною заявою Харківської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати,

в с т а н о в и в:

Постановою Харківського апеляційного суду від 07 лютого 2020 року апеляційну скаргу керівника Харківської місцевої прокуратури №4 Купріянова В. - задоволено частково. Ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 15 жовтня 2019 року скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

17 лютого 2021 року до апеляційного суду від надійшла заява Харківської місцевої прокуратури № 4 про ухвалення додаткового рішення. Обґрунтовуючи свої заяву посилалася на те, що під час винесення постанови апеляційним судом не вирішено питання розподіл судових витрат.

Обговоривши доводи заяви та перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення виходячи з наступного.

Статтею 270 ЦПК України встановлено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог п.6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до п.п. б), в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення, а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За змістом вищевказаних норм, розподіл судових витрат здійснюється судом першої інстанції при ухваленні рішення по суті заявленого позову, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі закриття провадження чи залишення позову без розгляду, - в порядку, передбаченому ст. 142 ЦПК України.

Звертаючись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, заявник посилається на те, що приймаючи постанову, судом апеляційної інстанції не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Враховуючи вимоги вищевказаних норм ЦПК України, розподіл таких судових витрат здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду справи згідно з правилами ст. 141-142 ЦПК України, оскільки за змістом ч.1-2 ст. 141 ЦПК України залежить від обсягу (розміру) задоволених позовних вимог позивача.

Постановою Харківського апеляційного суду від 07 лютого року переглядалася лише ухвала Московського районного суду м.Харкова від 15 жовтня 2019 року про залишення позову без розгляду.

Оскільки питання про розподіл судових витрат суд вирішує під час ухвалення рішення по суті позовних вимог, яким закінчується розгляд справи, то правові підстави для ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом апеляційної скарги та за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про залишення позову без розгляду відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 20 липня 2020 року, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду від 11 січня 2021 року, позовну заяву задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в загальному розмірі 281201 (двісті вісімдесят одна тисяча двісті одна) грн. 77 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь прокуратури Харківської області судовий збір в розмірі 4218 (чотири тисячі двісті вісімнадцять) грн. 03 коп.

Отже заявник не позбавлений можливості звернутися до суду першої інстанції із відповідною заявою про ухвалення додаткового рішення.

Виходячи з викладеного у задоволенні заяви Харківської місцевої прокуратури № 4 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви Харківської місцевої прокуратури № 4 про ухвалення додаткового рішення до постанови Харківського апеляційного суду від 07 лютого 2020 року по цивільній справі за позовною заявою Харківської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

С.С. Кругова