Справа № 522/6534/21
Провадження №2-о/522/176/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді - Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря - Лахматової С.В.,

заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ГУ ДМС України в Одеській області про встановлення факту народження особи на території України та встановлення факту родинних відносин між фізичними особами,

ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), яка подана адвокатом Сурковим Вячеславом Миколайовичем (адреса для листування: м.Харків, вул. Полтавський Шлях, 31, оф. 408), заінтересована особа ГУ ДМС України в Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м.Одеса, вул. Преображенська, 44), в якій просить: встановити факт народження ОСОБА_2 (1935 р.н.) на території України, а саме у місті Києві УРСР; встановити факт родинних відносин між громадянином Республіки Білорусь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (1935 р.н.), а саме, що ОСОБА_3 є дідом ОСОБА_1 .

Заява обґрунтована тим, що становлення юридичного факту, а саме: факту народження ОСОБА_2 (1935 р.н.) на території України, у місті Києві УРСР та факту родинних відносин між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який є його дідом, необхідно заявнику для оформлення посвідки на постійне проживання в Україні, як особою, що має право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 травня 2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с .38).

01.06.2021 від ГУ ДМС України в Одеській області до суду надійшов відзив, в якому заінтересованою особою зазначено, що заявник не звертався до територіальних підрозділів ГУ ДМС України в Одеській області із заявою встановленого зразка про набуття, прийняття чи встановлення належності до громадянства України, не надано до ГУ ДМС України в Одеській області жодних документів, зазначених в Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень № 215, отже заявник не використав всі передбачені законодавством можливості для отримання статусу громадянина України та звернення до суд із заявою про встановлення факту є передчасним. Крім того стверджує, що встановлення факту пов`язується зі спором про право, тому заяву про встановлення факту, відповідно до приписів ч.6 ст. 294 ЦПК України, слід залишити без розгляду. (а.с. 46 59).

У судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи ГУ ДМС України в Одеській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.95 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.95 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Стаття 4 Конституції України визначає, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Відповідно до Конституції України правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235-ІІІ (далі - Закон).

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначає Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 (в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 №588/2006) (далі - Порядок № 215).

Відповідно до ч.1 ст.8 Закон України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Пунктом 28 Порядку 215 для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пунуту 24 цього Порядку, а також:

а) документ, що підтверджує факт народження діда чи баби заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;

б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Пунктом 29 Порядку №215 для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України. Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також:

а) документ, що підтверджує факт постійного проживання діда чи баби заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;

б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які постійно проживали на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

У разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території. яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили на момент її народження чи дід час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави. Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду (пункт 44 Порядку №215).

Судом установлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином Республіки Білорусь, що підтверджується паспортом НОМЕР_2 , виданим 11.09.2013 Слуцьким РВВС Мінської області (а.с. 5 8).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 російською мовою вказано: « ОСОБА_4 родился ІНФОРМАЦІЯ_2 отец ОСОБА_5 украинец, мать ОСОБА_6 белоруска», про що 22 листопада 1983 року зроблено відповідний актовий запис № 416 (а.с.19).

Як вбачається з свідоцтва про народження батька заявника серії НОМЕР_4 російською мовою вказано: « ОСОБА_5 родился ІНФОРМАЦІЯ_3 отец ОСОБА_7 украинец, мать ОСОБА_8 украинка», про що 08 жовтня 1956 року зроблено відповідний актовий запис № 637.

Таким чином в судовому засіданні знайшов своє підтвердження належними доказами той факт, що ОСОБА_3 є дідом ОСОБА_1 .

Факт народження ОСОБА_2 (1935 р.н.) на території України, а саме у місті Києві УРСР підтверджується наступними доказами:

- архівною довідкою № 068/02-12/2393 від 16.12.2020 Державного архіву м.Києва, відповідно до якої ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що в книзі реєстрації актів про народження Жовтневого районного відділу реєстрації актів цивільного стану м. Києва проведений відповідний запис № 2506 від 31 грудня 1935 року. (а.с.10).

- записом акту про народження № 2506, виданого Народним комісаріатом внутрішніх справ УСРР 31 грудня 1935 року, відповідно до якого ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , у графі «відомості про батьків» зазначено підкидень (а.с.12).

- військовим квитком НОМЕР_5 , російською мовою вказано: « ОСОБА_9 , родился 21 февраля 1935 в г. Києве УССР, национальность украинец, семейное положение: женат, жена ОСОБА_8 » (а.с. 21 - 25).

Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту народження ОСОБА_2 на території України, а саме у місті Києві УРСР, а також факту родинних відносин між громадянином Республіки Білорусь ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , оскільки цей факт знайшов підтвердження в судовому засіданні та породжує юридичні наслідки.

При цьому, при вирішенні даної справи, суд зауважує, що прийняття рішення про встановлення факту народження діда заявника на території України та факту родинних відносин не створює будь-яких самостійних юридичних наслідків, які б призвели до безпосереднього набуття онуком громадянства України. Встановлення вказаного факту є лише одним з чинників, потрібних для отримання заявником громадянства.

Встановлення даного факту не пов`язується з іншим вирішенням спору про право.

Посилання заінтересованої особи на недотримання заявником порядку досудового врегулювання спору (звернення з відповідною заявою до органів ДМС України) не заслуговують на увагу, оскільки пунктом 3 Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року № 15-рп/20002 встановлено, що обов`язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист. Тобто, обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення факту народження ОСОБА_2 (1935 р.н.) на території України, а саме у місті Києві УРСР, а також факту родинних відносин між громадянином Республіки Білорусь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (1935 р.н.), а саме, що ОСОБА_3 є дідом ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 4, 76-81, 89, 259, 264, 265, 293, 294, 315, 318, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ГУ ДМС України в Одеській області про встановлення факту народження особи на території України та встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_2 (1935 р.н.) на території України, а саме у місті Києві УРСР.

Встановити факт родинних відносин між громадянином Республіки Білорусь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (1935 р.н.), а саме, що ОСОБА_3 є дідом ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.І. Ковтун