Справа № 464/3700/20
пр.№ 2/464/537/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

секретар судового засідання Дзьобан Н.С.

справа № 464/3700/20

позивач Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго»

відповідач ОСОБА_1

вимоги: стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення

представники учасників справи:

представник позивача Глушко А.О.

представник відповідача Марковський В.Я.

Обставини справи

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача 29 476,85 грн вартості необлікованої електричної енергії, покликаючись на порушення правил користування електричною енергією.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Ухвалою суду від 08 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач позов не визнала та просить у такому відмовити за відсутності фотофіксації порушення та невірного розрахунку вартості необлікованої електричної енергії. Указане викладено у відзиві на позов.

Позивачем надано відповідь на відзив з покликанням належного фіксування порушення, розрахунку вартості необлікованої енергії згідно із затвердженою методикою. Заперечую вчинення буд-яких дій щодо необлікованого споживання електричної енергії.

Відповідачем подано заперечення.

Ухвалою суду від 18 травня 2021 року постановлено витребувати у позивача докази.

Ухвалою суду від 07 червня 2021 року постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просить задоволити, а відповідач та її представник проти задоволення такого заперечили.

Мотиви та висновки суду

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та користується послугами позивача з надання послуг з постачання електричної енергії, що визнається сторонами.

Відповідно до п.53 Правил користування електричною енергією для населення /ПКЕЕН/, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу.

Виходячи п.4.4 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією /Методика/, затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року за № 562 (чинної на час виникнення спірних правовідносин), акти про порушення та документи, що підтверджують факт їх отримання споживачем, повинні зберігатися протягом трьох років від дати оформлення акта про порушення. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті.

Як убачається із складеного 15 травня 2018 року акта за № 08921 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено порушення ПКЕЕН шляхом самовільного підключення електропроводки до електричної мережі власника мереж з порушенням схеми обліку, а саме змонтовано розгалуження електропроводки на ввідному автоматі для підключення частини квартири поза будь-яким засобом обліку прихованою електропроводкою.

Даний акт складено у складі трьох представників постачальника електричної енергії та споживача, у такому зазначено додатками: схему порушення ПКЕЕН, акт обстеження струмоприймачів та фотофіксація.

Водночас суду не надано акт обстеження струмоприймачів та фотофіксації, що є складовою частиною акта перевірки, на що покликається відповідач, стверджуюючи, що фіксація порушення взагалі не здійснювалася.

У суді представник позивача не змогла пояснити відсутність указаних документів, незважаючи, що строк зберігання акта з додатками на момент подачі позову до суду не сплив, ствердивши, що акт про втрату таких не складався.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - контролери відповідача не змогли назвати ні засіб фіксування порушення, ні хто його здійснював, а також не змогли вказати в кого можуть находитися самі фотографії.

Наведене у своїй сукупності свідчить про грубе порушення позивачем Правил користування електричною енергією для населення та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, що не спростовано представником позивача у суді та яке беззаперечно ставить під сумнів висновки останнього щодо необлікованого споживання енергії відповідачем.

Рішення комісії з розгляду актів, оформлене протоколом відповідача від 15 червня 2018 року, з розрахунком, яке фактично ґрунтується на наведеному вище акті від 15 травня 2018 року, журнал реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕН, з якого б вбачалося перелік питань, які розглядалися на комісії, зміст думок учасників комісії (у разі наявності) позивачем не надано.

Також суд зауважує, що в акті указано порушення щодо самовільного підключення електропроводки до електричної мережі власника мереж, натомість в протоколі йдеться про порушення п.п.6 п.3.1 Методики - самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника. Ні представник позивача, ні свідки не надали обґрунтованого пояснення щодо визначення поняття «власник мережі» у методиці, незрозумілим чому без інших доказів комісія встановила зовсім інший склад порушення, з яких підстав та умов виходила при прийнятті такого рішення.

За наведеною Методикою розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється:

у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричних мереж енергопостачальника - із дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення (п.п. «б» п.3.3);

у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричної мережі після припинення електропостачання у зв`язку з порушенням ПКЕЕН - із дня припинення електропостачання електроустановки споживача до дня повторного припинення електропостачання, але не більше ніж за три роки (п.п. «в» п.3.3).

З урахуванням розбіжностей щодо опису обставин порушення у акті та протоколі комісії, які не усунуті позивачем у ході розгляду справи, суду незрозумілою є підстава нарахування вартості необлікованої енергії саме за дванадцять календарних місяців чи за три роки.

Тому суд ставиться критично до протоколу комісії та не приймає його як достовірний доказ у справі.

Щодо показань свідків, які у суді не змогли пояснити, якими ж засобами користувалися під час перевірки, не вказали в який спосіб ліквідовано порушення правил користування електричною енергією, відсутність інших об`єктивних свідків при виявленні та фіксуванні порушення не можуть бути єдиними достатніми доказами у справі.

Надані позивачем докази як окремо, так і в сукупності та взаємозв`язку не підтверджують заявлені вимоги.

Підсумовуючи наведене, при розгляді даної справи судом не встановлено порушення, невизнання чи оспорення відповідачем прав позивача. Доводи позивача не підтверджені об`єктивними доказами, зводяться до власного суб`єктивного тлумачення обставин справи, а суд погоджується із доводами відповідача.

З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності цивільного процесу, установивши дійсні обставини справи та проаналізувавши докази, суд дійшов переконання про недоведеність позивачем заявлених позовних вимог щодо стягнення вартості необлікованої електричної енергії , що є його процесуальним обов`язком, та має наслідком відмови у позові. Суд ураховує, що за положеннями ч.5 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України),

Відомості, які б спростовували даний висновок суду, у матеріалах справи відсутні. Інше вирішення спору не відповідало б таким засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України).

Розподіл судових витрат

У зв`язку із відмовою в позові судові витрати по сплаті судового збору до відшкодування позивачу не підлягають (ст.141 ЦПК України).

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, якими є витрати на професійну правничу допомогу, у разі відмови в позові покладаються на позивача (ч.2 ст.141 ЦПК України.

Відповідачем заявлено про відшкодування за рахунок позивача 700 грн витрат на професійну правничу допомогу. Вивчивши подані докази в підтвердження понесення таких витрат, суд не знаходить підстав для відмови у такому відшкодуванні, оскільки ґрунтуються на положеннях ст.137 ЦПК України, неспівмірності таких не встановлено, адже стороною позивача відповідне клопотання не заявлено.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні позову.

Залишити за позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» на користь ОСОБА_1 700 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст.354 ЦПК України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство "Львівобленерго", код за , м.Львів, вул.Козельницька,3;

відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення виготовлено 20 вересня 2021 року.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО