ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді - Сливка Л.М.
за участі секретаря судового засідання - Комар Р.В.,
за відсутності учасників справи,
Позивач Акціонерне товариство «Тернопільський радіозавод «Оріон» пред`явив до суду позов до відповідача ОСОБА_1 , у якому просить визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 22 липня 2019 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Тернопільський радіозавод «Оріон» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А, зареєстрований в реєстрі за № 2877.
Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2020 року задоволено позов Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, та з урахуванням ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 лютого 2021 року ухвалено: Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 22 липня 2016 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Тернопільський радіозавод «Оріон» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. та зареєстрований у реєстрі за №2877.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2021 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду від 06 жовтня 2020 року.
Представник заявника Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» - адвокат Кучмій М.Я. у судове засідання не з`явився, однак, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, попередньо, у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак, його представник - адвокат Гонта М.С. попередньо у судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до вимог ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 270 ЦПК України передбачено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Суд, розглянувши заяву, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.
Так, заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2020 року задоволено позов Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, та з урахуванням ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 лютого 2021 року ухвалено: Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 22 липня 2016 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Тернопільський радіозавод «Оріон» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. та зареєстрований у реєстрі за №2877.
За змістом пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
У частині другій статті 26 Закону України № 1952 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній до 16 січня 2020 року) встановлювався порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. Так, за змістом зазначеної норми, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.
Проте згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України № 1952 викладено у новій редакції.
Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України № 1952 відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції (яка діяла на час ухвалення судових рішень у цій справі), на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України № 1952 у попередній редакції, ефективними способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Викладене свідчить, що з 16 січня 2020 року такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачав.
Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначено, як офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження та внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом (ст. 3 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
На підставі наведеного та керуючись ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Припинити речове право ОСОБА_1 на частину будівлі, корпусу №11, площею 115,0 кв. м., що становить 19/1000 часток від загальної площі будівлі, корпусу № 11 площею 6096, 8 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1-6 кладова, площею 25,6 кв. м., 1-7 коридор площею 8,1 кв. м., 1-8 кладова, площею 34, 9 кв. м., 2- 29 кладова, площею 36, 2 кв. м., 2-30 кладова, площею 10, 2 кв. м., зареєстроване на підставі договору купівлі-продажу від 22 липня 2016 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Тернопільський радіозавод «Оріон» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. та зареєстрованого у реєстрі за №2877.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.
Дата складення повного судового рішення 23 вересня 2021 року.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Головуючий суддяЛ. М. Сливка