ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року

м. Харків

справа № 635/2827/16-ц

провадження № 22-ц/818/1870/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Хорошевського О.М.,

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Іманвердізаде А.А.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

третя особа - Перша Харківського району державна нотаріальна контора Харківської області, Харківська міжрайонна прокуратура № 6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2020 року, постановлену суддею Назаренко О.В. за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами на підставі п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Перша Харківського району державна нотаріальна контора Харківської області, Харківська міжрайонна прокуратура № 6 про встановлення факту, що має юридичне значення, скасування свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на частку майна в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 травня 2017 року за нововиявленими обставинами за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Перша Харківського району державна нотаріальна контора Харківської області, Харківська міжрайонна прокуратура № 6 про встановлення факту, що має юридичне значення, скасування свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на частку майна в порядку спадкування за законом.

В обгрунтування заяви зазначено, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24.05.2017 року позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог, оскільки за своїм внутрішнім переконанням суд вважав недоведеним факт проживання позивача у спірному будинку, та як наслідок прийняття ним спадщини після смерті батька. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 09.11.2017 року та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2019 року рішення першої інстанції залишено без змін. 28 січня 2020 року Харківським районним судом Харківської області було скасовано заходи забезпечення позову в частині накладення арешту на спірного житлового будинку. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21 травня 2020 року ухвалу про скасування заходів забезпечення позову залишено без змін. 29 травня 2020 року виявились нові обставини, які існували на час розгляду справи, проте не були відомі позивачу, які полягають у тому, що відповідач ОСОБА_3 та члени її родини, придбавши у листопаді 2016 року спірний будинок виявили у самому будинку, на горищі, у сараї, у гаражі та на дворі домоволодіння особисті, побутові та господарські речі ОСОБА_4 , які позивач вважав знищеними та розпроданими відповідачкою ОСОБА_2 перед незаконним продажем будинку. З цього приводу представник ОСОБА_3 звернулась до місцевого депутата Кравченко Світлани Іванівни та виявила бажання повернути їх попередньому мешканцю цього будинка. 01 червня 2020 року у присутності сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , чоловіка ОСОБА_3 ОСОБА_7 , який організував доступ до домоволодіння та надав дозвіл на обстеження речей, представника ОСОБА_3 ОСОБА_8 , депутата Височанської селищної ради Кравченко Світлани Іванівни, ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_9 комісійно встановлено, що ОСОБА_3 придбала у листопаді 2016 року у власність житловий будинок АДРЕСА_1 за договором купівлі- продажу та виявила у будинку господарські, побутові та особисті речі ОСОБА_1 , який мешкав у зазначеному будинку з 2007 року до літа 2016 року, та повертає речі за належністю згідно переліку, про що складено відповідний Акт від 01.06.2020 року, підписаний та посвідчений належним чином.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати, розглянути заяву та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що складений акт від 01.06.2020 року спростовує факти покладені судом в основу прийнятого рішення, оскільки він безсумнівно встановлює факт проживання позивача у спірному будинку на час відкриття спадщини, який не був встановлений судом при первісному розгляді справи і ця нововиявлена обставина може вплинути на юридичну оцінку обставин справи та висновки суду щодо прав та обов`язків сторін та прийняття рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Лаєвська М.Л. просить ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 посилається на необгрунтованість заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції від 14.12.2020.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні, оскільки вказані заявником обставини, не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив визнати право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24 травня 2017 року залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09 листопада 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Постановою Верховного суду від 19 вересня 2019 року рішення Харківського районного суду Харківської області та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09 листопада 2017 року залишено без змін.

Позивачем не було доведено факт проживання його разом з батьком на момент відкриття спадщини, та як наслідок прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_10 відповідно до положень частин третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України.

ОСОБА_1 зазначає, що 29 травня 2020 року виявились нові обставини, які існували на час розгляду справи, проте не були відомі позивачу у зв`язку з чим 01.06.2020 року було складено Акт обстеження та передачі речей за належністю.

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 травня 2017 року за нововиявленими обставинами.

Як підставу для задоволення вказаної заяви посилався на складений акт, який на його думку є беззаперечним доказом того, що на час відкриття спадщини, ОСОБА_1 проживав разом із своїм батьком спадкодавцем та вважає, що цей акт є нововиявленою, істотною обставиною.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Стаття 429 ЦПК України унормовує розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами; за змістом частини другої цієї статті суд розглядає справу за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 760/20599/15-ц (провадження № 14-207цс19) зроблено висновок про те, що держава має забезпечити особі додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод та, оскільки право на касаційне оскарження ухвали суду про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами врегульовано статтею 429 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності в установлених процесуальним законодавством підстав, у тому числі, на предмет процесуальних порушень, які спричиняють безумовне скасування судового рішення.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Таким чином, нововиявленими обставинами за своєю суттю є фактичні дані, що в установленому законом порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення (частина друга статті 423 ЦПК України).

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вказані правові норми передбачають, що це мають бути обставини, які є істотними, тобто, такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

На відміну від нововиявлених обставин, нові обставини, тобто обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новими обставинами. За аналогією не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами нові докази.

Згідно з практикою ЄСПЛ процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості надати цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення «Праведная проти Росії» від 18 листопада 2004 року).

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 травня 2017 року, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, правильно виходив із того, що акт обстеження та передачі речей складений комісією у складі депутата Височанської селищної ради, чоловіка власниці домоволодіння, колишнього мешканця та сусідів не є нововиявленою обставиною, а тому на висновки суду при ухваленні судового рішення вплинути не могла.

У наданому акті зазначено перелік побутових та особистих речей, які нібито належать позивачу. Отже йдеться про доказ тієї обставини на яку посилався ОСОБА_1 обгрунтовуючи свій позов. Докази про знаходження у спірному домоволодінні його речей він мав надавати до суду під час розгляду справи по суті.

До того ж наданий акт не можна вважати безперечним доказом. Який підтверджує належність заявникові зазначених у ньому речей.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, та зводяться до власного тлумачення заявником положень процесуального закону.

З огляду на вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні, оскільки вказані заявником обставини, не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Встановивши, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 у своїй заяві про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 травня 2017 року, не є нововиявленими, суд першої інстанції правильно залишив його заяву без задоволення.

Виходячи з того, що ухвалу суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає за необхідне відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційну скаргу залишити без задоволення, судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: І.В. Бурлака

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 22 квітня 2021 року.