Провадження №2/522/8620/21
УХВАЛА

18 жовтня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи - органу опіки та піклування в особі Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі території України та стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи - органу опіки та піклування в особі Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, в якій позивач просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у супроводі матері - ОСОБА_1 без дозволу батька дитини - ОСОБА_2 , а також стягнути з останнього на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі мінімального гарантованого розміру аліментів щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З ОСОБА_2 позивач та дитина не спілкуються, зв`язку не підтримують, а його місцезнаходження позивачу наразі невідоме, у зв`язку з чим звернутися до останнього про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України немає можливості. При цьому на даний час позивач з дитиною має намір періодично виїжджати за межі території України з метою оздоровлення та відпочинку, проте немає можливості кожного разу отримувати дозвіл у батька дитини, оскільки він уникає спілкування. Окрім того, позивач указує, що дитина перебуває на її утриманні, а відповідач свого обов`язку щодо утримання дитини належним чином не виконує, у зв`язку чим вона вимушена звернутися до суду про стягнення з відповідача на її користь аліментів на дитину.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Разом з тим, виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

У розумінні наведеного, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист, ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - норм ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Таким чином, зазначеними нормами процесуального права передбачено право позивача об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Об`єднані в одне провадження можуть бути декілька позовних вимог, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших, тобто є похідними.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Положеннями чинного цивільно-процесуального законодавства України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Отже, об`єднані вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтується позов в цілому.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення цивільного спору.

Отже, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, пов`язані однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим самим позивачем до одного і того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного і того самого відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Разом з тим, за поданою ОСОБА_1 позовною заявою фактично підлягають вирішенню окремі спори з різним предметом спору, а пред`явлені вимоги не пов`язані підставою виникнення та поданими доказами.

Отже, в даному випадку позовні вимоги не пов`язані між собою підставою виникнення та доказами, сумісний розгляд вищенаведених позовних вимог перешкоджатиме з`ясуванню обставин та суттєво ускладнить вирішення спору, оскільки під час розгляду справи суду необхідно проводити окрему процесуальну процедуру з визначенням та дослідженням різного кола доказів, пов`язаних зі встановленням обставин, на які посилається позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, що також суттєво утруднить вирішення спору в межах однієї справи, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви позивачу.

Пунктом 2 частини 4 статті 185 ЦПК України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи - органу опіки та піклування в особі Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі території України та стягнення аліментів на дитину - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Т. Ю. Федчишена