Житомирський апеляційний суд
Справа №289/1631/17 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 16 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №289/1631/17 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Радомишльська міська рада Житомирської області, про встановлення порядку користування земельною ділянкою

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2020 року, яке ухвалене під головуванням судді Василенка Р.О. у м. Коростишеві,

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування земельно ділянкою площею 0,0561 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , з урахуванням фактичного поділу житлового будинку між сторонами. Свою заяву обґрунтовували тим, що вони є власниками 7/8 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , а відповідач є власником 1/8 частки у праві власності на житловий будинок. Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 01 березня 2016 року житловий будинок з будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 , поділено в натурі між сторонами відповідно до співвідношення часток у будинку 7/8;1/8. Оскільки будинок поділено в натурі, то позивачі мають право на визначення права на земельну ділянку відповідно до частки у праві власності на будинок. Відповідач не бажає добровільно встановити порядок користування земельною пропорційно до часток сторін у праві власності на житловий будинок, тому вони вимушені за захистом порушеного права звернутися до суду.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2020 року позов задоволено. Виділено у користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0429 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з варіантом №3 висновку експерта №1041/18-25 від 27 листопада 2018 року, що на схемі позначена зеленим кольором і лінія розділу ділянки проходить по точках: 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-12-13-14-15-16-17-18-19-20-21-22-11-1, зі сторонами 2,00м-11,00м-15,84м-5,71м-3,05м-9,60м-2,30м-5,30м-4,00мм-0,70м-4,51м-2,54м-3,57м-6,45м-0,85м-2,16м-1,76м-0,40м-5,16м-8,33м-9,10м-21,15м.

Виділено у користування ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0132га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з варіантом №3 висновку експерта №1041/18-25 від 27 листопада 2018 року, що на схемі позначена блакитним кольором і лінія розділу ділянки проходить по точках: 12-13-14-15-16-17-18-19-20-21-22-12, зі сторонами 4,51м-2,54м-3,57м-6,45м-0,85м-2,16м-1,76м-0,40м-5,16м-8,33м-13,50м.

Відповідач ОСОБА_3 із рішенням суду першої інстанції не погодилася та через представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволені позову відмовити. Доводи апеляційної скарги грунтуються на тому, що запропонований позивачами варіант визначення порядку користування земельною ділянкою є не доцільним для неї, оскільки порушує її права та зменшує розмір її ідеальної частки. Крім того, всі запропоновані експертом варіанти не відповідають вимогам нормативних актів, оскільки судовий експерт фактично об`єднує частки у праві спільної власності позивачів, хоча в дійсності їм належать окремі частки. Вважає, що наведені експертом та позивачами варіанти розподілу земельної ділянки не мають відношення до справи, оскільки предметом спору є не виділення в натурі чи розподіл земельної ділянки, а встановлення порядку користування нею. Також висновок судового експерта виготовлений з виходом за межі поставленого питання, а тому не відноситься до спору.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просять апеляційну скаргу відхилити у повному обсязі. Зазначають, що фактично користуються частиною земельної ділянки у розмірі значно меншому, ніж пропорційно до часток у праві власності на житловий будинок, а відповідач не бажає добровільно встановити порядок користування земельною ділянкою, який би хоч якось відповідав ідеальним часткам та поділу будинку в натурі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та її представник підтримали апеляційну скаргу в межах її доводів та вимог. Зазначили, що жодний із варіантів, запропонованих експертом, не влаштовує ОСОБА_3 . Нею збудовані споруди, якими вона не зможе користуватися в випадку встановлення порядку користування земельною ділянкою за жодним із варіантів.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , третя особа Радомишльська міська рада до суду не з`явилися. Позивачі скерували заяву про проведення судового засідання без їх участі. Просять відмовити ОСОБА_3 в задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Згідно з частиною четвертою ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до абзацу першого п.19 Постанови Пленум Верховного Суду України від 16 серпня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки.

Виходячи із того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі (пункт 21 Постанови Пленум Верховного Суду України від 16 серпня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим Радомишльською державною нотаріальною конторою Житомирської області 15 травня 2002 року №1134, ОСОБА_2 є власником 3/4 ідеальних частин жилого будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с.9 т.1).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є власниками по 1/8 ідеальних частин жилого будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с.10, 11 т.1).

Вказаний житловий будинок з будівлями розташований на земельній ділянці площею 0,0561 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та знаходиться у фактичному користуванні сторін порівну.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 01 березня 2016 року поділено житловий будинок АДРЕСА_1 в натурі між співвласниками. В натурі виділено ОСОБА_1 1/8 ідеальних частин вказаного житлового будинку та ОСОБА_2 3/4 ідеальних частин вказаного будинку (разом 7/8 ідеальних частин); виділено ОСОБА_3 в натурі 1/8 ідеальних частин вказаного житлового будинку (а.с.16-17 т.1).

Після поділу житлового будинку в натурі відповідно до ідеальних часток у праві власності, між співвласниками домоволодіння виник спір із приводу порядку користування вищевказаною земельною ділянкою у відповідності до ідеальних часток у праві власності на житловий будинок.

Висновком експерта від 27 листопада 2018 року №1041/18-25 за наслідками проведеної судової земельно-технічною експертизи запропоновано три варіанти поділу земельної ділянки, загальною площею 561 кв.м. між співвласниками житлового будинку з відхиленням від ідеальних часток. При запропонуванні варіантів порядку користування земельною ділянкою експертом враховано ідеальні частки співвласників, об`ємно-планувальне рішення будівель, розташування житлового будинку на території земельної ділянки, конфігурацію земельної ділянки, розміщення земель загального користування відносно досліджуваної ділянки, вимоги нормативних документів, чинних на дату дослідження та фактичне користування земельною ділянкою (а.с.98-109 т.1).

Висновком експерта встановлено, що станом на дату проведення візуального обстеження у фактичному користуванні співвласників будинку знаходяться земельні ділянки, які за площами не відповідають ідеальним часткам.

Отже, фактичний порядок користування земельною ділянкою площею 0,0561 га є відмінним від передбаченого права сторін відповідно до розміру часток у праві власності на житловий будинок, а тому суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності встановлення іншого порядку користування.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що порядок користування земельною ділянкою, запропонований експертом за варіантом №3 (додаток №3) експертизи від 27 листопада 2018 року №1041/18-25, є найбільш прийнятним у даному випадку, оскільки на паритетних засадах збалансовує інтереси сторін.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що запропонований варіант визначення порядку користування земельною ділянкою зменшує розмір її ідеальної частки не змінюють висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частка ОСОБА_3 у праві власності на житловий будинок становить 1/8, а тому величина площі земельної ділянки, що відповідає її частці становить 70,125 кв.м. Відповідно до рішення суду першої інстанції, ОСОБА_3 виділено у користування 132 кв.м., що перевищує розмір належної їй земельної ділянки на 61,875 кв.м., та свідчить про те, що остання отримала у своє користування земельну ділянку більшої площі ніж відповідає розміру її ідеальної частки як співвласника житлового будинку.

В той же час позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надано земельну ділянку меншою площею, ніж їхня частка у праві власності на житловий будинок, з якою вони погодилися та не оспорюють.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що судовий експерт фактично об`єднав частки у праві власності позивачів спростовуються рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 01 березня 2016 року. Оскільки, суд першої інстанції при поділі житлового будинку АДРЕСА_1 виділив в натурі ОСОБА_1 1/8 ідеальних частин вказаного житлового будинку та ОСОБА_2 3/4 ідеальних частин вказаного будинку (разом 7/8 ідеальних частин) та виділив ОСОБА_3 в натурі 1/8 ідеальних частин вказаного житлового будинку, а тому експертом у відповідності до виділених в натурі часток житлового будинку запропоновані й варіанти розподілу земельної ділянки.

Щодо розміщених об`єктів ОСОБА_3 на земельній ділянці, яка виділена у користування позивачам, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що на вказані об`єкти відповідачем не надано правовстановлюючих документів, а тому вони не можу бути враховані при встановленні порядку користування спірною земельною ділянкою.

Відповідно до засад змагальності цивільного судочинства кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина третя ст.12, частина перша ст.81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини п`ята та шоста ст.81 ЦПК України). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина друга ст.89 ЦПК України).

Суд першої інстанції правильно надав оцінку доказам, наданим учасниками справи на засадах змагальності, внаслідок чого ухвалив законне рішення та розв`язав спір по суті. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, з огляду на вищевикладене, не спростовують.

Відповідно до положень ст.375 ЦПК України апеляційний суд рішення суду першої інстанції, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, залишає без змін.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: