28.09.2021 227/2373/21
22 вересня 2021 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Здоровиці О.В.,
секретаря судового засідання Сисенко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович,-
Ухвалою суду від 16.06.2021 року було відрито провадження у даній справі.
Ухвалою суду від 16.06.2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач, будучи повідомленим про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями. Причини неявки відповідача в судове засідання, суду невідомі.
Треті особи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями Причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.
У вищевказаному виконавчому написі зазначено, що правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2248/к від 21.05.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». Але доказів вказаного відповідачем суду надано не було.
Зі змісту вказаного виконавчого напису вбачається, що він набирає чинності з дня його вчинення, тобто з 12.03.2021 року.
Ухвалою суду у від 16.06.2021 року у нотаріуса Горай О.С. були витребувані матеріали, які стали підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису, але вказаний запит залишився без виконання.
Відповідач правом надання відзиву також не скористався.
З досліджених судом матеріалів вбачається, що виконавчий напис був звернутий до примусового виконання, про що свідчить постанова приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійник О.І. про відкриття виконавчого провадження № 65311592 від 29.04.2021 року (а.с.37).
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Суд на підставі ст.ст. 12, 13, 43, 81 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.
Статтею 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка передбачена пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат». При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік).
Відповідно до вказаного Переліку, до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до п.1 цього Переліку, відносяться нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку).
Пункт 2, яким був доповнений зазначений Перелік, передбачав, що виконавчий напис міг вчинятися на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.
Таким чином, вбачається, що з 01.11.2017 року, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», стягнення кредитної заборгованості за виконавчим написом може здійснюється лише за нотаріально посвідченими кредитними договорами та для одержання виконавчого напису нотаріусу повинні бути надані: а) оригінал нотаріально посвідченого договору, б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Зазначені доводи позивача, відповідачем не спростовано і доказів, які б спростовували аргументи позивача суду не надано.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що оспорюваний виконавчий напис було видано на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідчено, тобто нотаріусом був порушений порядок вчинення виконавчого напису, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року по справі № 645/1979/15-ц.
Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню шляхом визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Головкіною Я.В. від 12.03.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 6306.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви та заяви про забезпечення позову в розмірі 1362,00 грн.
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265,268, 280-283,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович- задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві гривень) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення до Добропільського міськрайонного суду Донецької області.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку позивачем, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 виданий 30.11.2020 року органом 1430, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .
Представник позивача: Оніпко Наталя Олександрівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4401 від 04.07.2012 р., адреса розташування робочого місця АДРЕСА_2 .
приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, адреса розташування робочого місця: АДРЕСА_3 .
Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 22 вересня 2021 року. Повний текст рішення буде складено 28 вересня 2021 року.
Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.
Суддя О.В. Здоровиця