Справа № 165/3003/20
Провадження № 6/165/59/21
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2021 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі головуючого судді Василюка А.В., за участю секретаря Навроцької М.Р., розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу, виданого 25 січня 2021 року Нововолинським міським судом Волинської області за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів таким, який не підлягає виконанню частково,-

встановив:

25 січня 2021 року суддею Нововолинського міського суду видано судовий наказ №165/3003/20, яким присуджено до стягнення щомісячно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 21.10.2020 року до досягнення дитиною повноліття; 800 (вісімсот) грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу; в дохід держави судовий збір у розмірі 227 грн.

06 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання судового наказу Нововолинського міського суду Волинської області від 25 січня 2021 року таким, який не підлягає виконанню частково. Заяву обґрунтовує тим, що між стягувачем та ним було досягнуто домовленість про перерахування аліментів на утримання дитини, на виконання якої заявник перераховував кошти протягом 2019-2021 років. Зазначає, що протягом вказаного періоду він щомісячно перераховував кошти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. У 2021 році збільшив розмір грошових переказів до 2500 грн. щомісячно, виплати за січень-лютий 2021 здійснено 23.04.2021, за березень-квітень 24.04.2021, за травень 29.05.2021, за червень 30.06.2021. Просить суд визнати судовий наказ Нововолинського міського суду Волинської області від 25.01.2021 таким, що не підлягає виконанню в часатині стягнення аліментів за період з жовтня по грудень 2020 року включно та з січня по липень 2021 року включно.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про час і місце розгляду справи.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступних висновків.

Статтею 173 ЦПК України визначено, що суд може внески виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, в порядку визначеному ст. 432 ЦПК України.

У судовому засіданні встановлено, що 25 січня 2021 року суддею Нововолинського міського суду видано судовий наказ №165/3003/20, яким присуджено до стягнення щомісячно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 21.10.2020 року до досягнення дитиною повноліття; 800 (вісімсот) грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу; в дохід держави судовий збір у розмірі 227 грн. (а.с.3).

Додатково до письмових пояснень ОСОБА_1 надав копії квитанцій про перерахування коштів на утримання дитини (а.с.8-14), що підтверджують сплату ним аліментів за періоди з жовтня по грудень 2020 року та з січня по липень 2021 року включно.

Відповідно до частини третьої ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною другою ст. 160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що заявником в даному випадку обрано вірний спосіб захисту порушеного права, оскільки відсутні будь-які нововиявлені обставини, а наявні свідчать про відсутність боргових зобов`язань ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі N 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про відсутність боргових зобов`язань ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 за зазначений у заяві період.

А тому, суд вважає за необхідне визнати таким, що не підлягає виконанню частково судовий наказ від 25.01.2021 про стягнення з ОСОБА_1 , на користь стягувача ОСОБА_2 на утримання дитини.

В частині внесення змін до судового наказу у справі №165/3003/20 від 25.01.2021 про встановлення строку пред`явлення до виконання, то в цій частині заяви слід відмовити, оскільки судом встановлено, що вищезазначений судовий наказ не підлягає частковому виконанню за період з жовтня по грудень 2020 року включно та з січня по липпень 2021 року включно, тому необхідність у внесенні таких змін відсутня.

Керуючись ст. ст. 259, 160, 173, 432 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву задоволити частково.

Визнати судовий наказ від 25.01.2021, виданий Нововолинським міським судом Волинської області у справі 165/3003/20 стягнення щомісячно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 21.10.2020 року до досягнення дитиною повноліття таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення аліментів за період з жовтня по грудень 2020 року включно та з січня по липень 2021 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк