Провадження № 2/127/2334/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2021 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., секретаря Тронт М.О., за участі представника позивача адвоката Байдака В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою та просив встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 та виділити йому в користування житлові кімнати площею 10,7 кв.м та 11,7 кв.м, лоджію площею 3,2 кв.м, відповідачу виділити в користування житлові кімнати 17,6 кв.м та 7,9 кв.м, балкон площею 0,8 кв.м; підсобні приміщення кухню площею 9,9 кв.м, ванну кімнату площею 2,7 кв.м, вбиральню площею 1,2 кв.м, коридор площею 11,6 кв.м, частину підвалу під сарай площею 2,3 кв.м та 1,6 кв.м залишити в загальному користуванні; стягнути з відповідача на його користь судові витрати, мотивуючи позовні вимоги тим, що він та відповідач є співвласниками спірної квартири у рівних частках, однак у позасудовому порядку не дійшли згоди та не домовилися про порядок користування житлом (приміщенням квартири).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.06.2021 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.08.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Байдак В.Г. позовні вимоги щодо встановлення порядку користування спірною квартирою підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити, однак у відповіді на відзив від 29.06.2021 року (а.с. 37-41) не заперечували проти запропонованого стороною відповідача у відзиві порядку користування квартирою.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Грицуляк Т.П. у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про його дату, час та місце, що підтверджується розпискою (а.с. 54), однак до суду було подано відзив від 20.06.2021 року (а.с. 28-32), у якому сторона відповідача заперечувала проти задоволення позову, однак пропонувала інший порядок користування спірною квартирою шляхом виділення відповідачеві у користування житлових кімнат площею 10,7 кв.м та площею 11,7 кв. м, а також лоджії площею 3,2 кв.м, яка їх поєднує.

Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом установлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно з Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.04.2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Конюк В.О. за реєстровим № 608, 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності по Ѕ частці позивачеві ОСОБА_1 та відповідачеві ОСОБА_2 (а.с. 9).

Крім того, відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 22.04.1993 року, виданого виконавчим комітетом Вінницької міської Ради народних депутатів згідно рішення від 22 квітня 1993 року № 282, позивачеві ОСОБА_1 та відповідачеві ОСОБА_2 належить по 1/6 частці квартири АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Таким чином, позивачеві ОСОБА_1 та відповідачеві ОСОБА_2 належить по Ѕ частці квартири АДРЕСА_1 .

Як вбачається з технічного паспорту (а.с. 12-13), квартира АДРЕСА_1 складається з: 4-х кімнат житловою площею 47,9 кв.м, у тому числі: 1-а кімната 17,6 кв.м, 2-а кімната 7,9 кв.м, 3-я кімната 10,7 кв.м, 4-а кімната 11,7 кв.м, кухні, площею 9,9 кв.м, вбиральні, площею 1,2 кв.м, ванної кімнати, площею 2,7 кв.м, коридору, площею 11,6 кв.м; квартира обладнана лоджією 3,2 кв.м та балконом 0,8 кв.м; загальна площа квартири 77,3 кв.м.

Згідно зі ст. 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири; у протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Оскільки сторони у позасудовому порядку не дійшли згоди та не домовилися про порядок користування житлом (приміщенням квартири), то такий порядок встановлюється судом.

Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-1500цс15, оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно; при цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність; таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

З огляду на викладене вище, враховуючи технічні характеристики спірної квартири, суд вважає за доцільне та справедливе встановити такий порядок користування квартирою АДРЕСА_1 : виділити ОСОБА_1 у користування житлову кімнату 3, площею 17,6 кв.м, житлову кімнату 4, площею 7,9 кв.м, балкон площею 0,8 кв.м; виділити ОСОБА_2 у користування житлову кімнату 7, площею 10,7 кв.м, житлову кімнату 8, площею 11,7 кв. м, лоджію, площею 3,2 кв.м; кухню 2, площею 9,9 кв.м, вбиральню 6, площею 1,2 кв.м, ванну кімнату 5, площею 2,7 кв.м, коридор 1, площею, 11,6 кв.м, частину підвалу під сарай площею 2,3 кв.м та 1,6 кв.м, залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Отже, суд доходить висновку про часткове задоволення позову.

Крім того, відповідно до ст. 137, 141 ЦК України, необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 454 грн. судового збору та 6000 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст. 358 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою - задовольнити частково.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 :

- виділити ОСОБА_1 у користування житлову кімнату 3, площею 17,6 кв.м, житлову кімнату 4, площею 7,9 кв.м, балкон площею 0,8 кв.м;

- виділити ОСОБА_2 у користування житлову кімнату 7, площею 10,7 кв.м, житлову кімнату 8, площею 11,7 кв. м, лоджію, площею 3,2 кв.м;

- кухню 2, площею 9,9 кв.м, вбиральню 6, площею 1,2 кв.м, ванну кімнату 5, площею 2,7 кв.м, коридор 1, площею, 11,6 кв.м, частину підвалу під сарай площею 2,3 кв.м та 1,6 кв.м, залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 454 грн. судового збору та 6000 грн. витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 )

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 )

Повне рішення суду складене 01.10.2021 року.

Суддя