Справа № 697/1989/21
№ пров. 2/697/649/2021
У Х В А Л А

04 жовтня 2021 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Льон О.М., розглянувши позовну заяву адвоката Бовшика Миколи Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Бовшик М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання про відкриття провадження суддя приходить до наступного.

Згідно ст.175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі, з додержанням вимог ст.ст.175-177 ЦПК України.

Даний позов подано з порушенням вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, зокрема, позивачем до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

У позовній заяві представником позивача заявлено клопотання про звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору у відповідностідо ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 №15-рп/2011 та постанову ВП ВС від 21.03.2018 №761/24881/16-ц.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом розгляду даного позову є визнання виконавчого напису №196814 від 22.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. таким, що не підлягає до виконання.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом, при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 №15-рп/2011 вбачається, що в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Посилання представника заявника на постанову Великої палати Верховного суду від 21.03.2018 у справі № 761/24881/16-ц не можуть бути взяті до уваги, оскільки у вказаній справі предметом позову було захист прав споживача фінансових послуг, а саме: стягнення з відповідача майнової відповідальності за прострочення грошового зобов`язання, у зв`язку з чим заявника було звільнено від сплати судового збору на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», як споживача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання адвоката про звільнення позивача від сплати судового збору задоволенню не підлягає, оскільки предметом позову є визнання виконавчого напису про стягнення із заявника грошових коштів за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню. Тобто у зазначених правовідносинах ОСОБА_1 не є споживачем, а виступає, як боржник за виконавчим написом.

Дана позиція відповідає висновкам викладеним у постанові Верховного Суду від 12.08.2020 у справі №638/6060/18.

Таким чином, позивачу при зверненні до суду слід сплатити судовий збір за подання позову.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору в справах немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2021 складає 908,00 грн.

Сплата витрат за розгляд справи проводиться за такими реквізитами:

- судовий збір - отримувач коштів ГУК у Черк.обл./тг м.Канів/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37930566, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0023717, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, залишає заяву без руху.

За вказаних обставин позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, а саме: підтвердження сплати судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 175, 177, ч.1 ст.185 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката Бовшика Миколи Юрійовича про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву адвоката Бовшика Миколи Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, протягом 7 днів з моменту отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу та її представнику, що у разі не усунення недоліків в указаний строк, позовна заява буде повернута і вважатиметься неподаною

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Льон