Справа №705/144/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Єщенко О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Кучеренка А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, в якому просив «стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду загальною сумою 12 т. грн, яку утримувати щомісячно по 1,0 т. грн протягом 12 міс. з моменту судового рішення, а також матеріальні втрати 9,0 т. грн, а саме одноразова фінансова допомога на медичне обстеження (МРТ та інші) - 4 т. грн і додаткові витрати на медичні засоби (тростина та інші) - 5,0 т. грн».

В обґрунтування позову зазначив, що «відповідач ОСОБА_2 , який не є власником і особою з правом надавати інформацію про квартиру по АДРЕСА_1 , звернувся до Уманського відділу поліції з псевдоповідомленням про завдані ним збитки на 320,4 т. грн на підставі штучного створення доказів і з метою концентрації нерухомості для іноземців євреїв в процесі зачистки території паломництва і в будинку, де він проживає. Кримінальне провадження 0000533 відкрито 12.04.2018 р. і закрито - не підтверджено документами і суперечить фактам, але є негативні наслідки політичного і морального значення. В результаті незаконних дій постраждало його фізичне і психічне здоров`я, яке він оцінює в 1000 грн щомісячно на протязі року слідства. ОСОБА_2 поширив неправдиву інформацію, оббрехав його добре ім`я, заплямував честь і поставив в компрометувальне становище та проявив екстремізм».

Ухвалою судді від 09.02.2021 у справі відкрите загальне позовне провадження з проведенням підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 30.03.2021 закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 09.04.2021, відповідач не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. У поясненні, поданому відповідачем до суду 01.03.2021, останній просив судові засідання проводити у його відсутність.

Заслухавши думку позивача, який не заперечував проти проведення судового засідання за відсутності відповідача, враховуючи те, що відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та подав до суду письмові пояснення щодо позову від 01.03.2021, в яких також просив судові засідання проводити у його відсутність, суд ухвалив провести судовий розгляд за відсутності відповідача.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити. У вступному слові пояснив, що просить стягнути з відповідача моральну шкоду за один рік (по одній тисячі гривень щомісячно), протягом якого тривало досудове розслідування у кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_2 , оскільки позивач страждав та багато думав з приводу повідомленого відповідачем. Проведення досудового розслідування вплинуло на звичний порядок життя та відпочинку позивача, оскільки він змушений був звертатися в органи прокуратури та поліції, щоб дізнатися про хід досудового розслідування, а хвилювання з приводу відкритого кримінального провадження спровокували загострення хронічних захворювань позивача. У зв`язку з чим він проходив додаткові обстеження, витрачав кошти на реабілітацію та лікування, які просить стягнути із відповідача.

У зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання судом був оголошений зміст пояснення, поданого відповідачем на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У поясненні зазначив, що він позов не визнає, оскільки останній є безпідставним, необґрунтованим і безпредметним, який носить очевидно штучний характер, поданий з метою завдання їх сім`ї постійної та додаткової шкоди, що є неприпустимим у даному випадку. Викладені в позові обставини не відповідають фактичним обставинам та спростовуються судовими рішеннями. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.02.2021 у справі № 705/1087/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про стягнення збитків позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 320400 грн заподіяних збитків. Крім того, неправдивість і безпідставність зазначених у позові обставин позивачем також підтверджується наданим їм, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , повідомлення зі слідчого управління ГУНП в Черкаській області від 02.03.2020 за № 24/Т-12. Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 до нього про стягнення матеріальної та моральної шкоди - є завідомо безпідставною, за відсутності предмета спору та такою, що має очевидно штучний характер, а тому підлягає відмові у повному обсязі. До пояснення відповідачем не додано доказів, які б підтверджували обставини, на які він посилається, крім листа слідчого управління ГУНП в Черкаській області.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази, надані позивачем, а також пояснення відповідача, дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частина 2 статті 83 ЦПК України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві посилається на те, що « ОСОБА_2 , який не є власником і особою з правом надавати інформацію про квартиру по АДРЕСА_1 , звернувся до Уманського відділу поліції з псевдоповідомленням про завдані ним збитки на 320,4 т. грн на підставі штучного створення доказів і з метою концентрації нерухомості для іноземців євреїв у процесі зачистки території паломництва і в будинку, де він проживає. Кримінальне провадження 0000533 відкрите 12.04.2018 і закрите - не підтверджено документами і суперечить фактам, але є негативні наслідки політичного і морального значення. У результаті незаконних дій постраждало його фізичне і психічне здоров`я. ОСОБА_2 поширив неправдиву інформацію, оббрехав його добре ім`я, заплямував честь і поставив в компрометувальне становище та проявив екстремізм».

Проте позивачем до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження вказаних обставин.

До позовної заяви позивачем додана лише копія Договору дарування від 27.05.1994, відповідно до якого ОСОБА_6 подарувала, а ОСОБА_7 та ОСОБА_1 прийняли в дар кожен у рівних долях належну ОСОБА_6 1/3 частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_2 , та додана копія листа Уманського ВП ГУНП в Черкаській області за вих. № 3629/14 від 20.03.2020.

Як зазначив суд вище, відповідач також не надав суду доказів обставин, на які він посилався у своєму поясненні.

Згідно з частинами першою, другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Позивачем ОСОБА_8 не обґрунтовано, в чому саме полягає моральна шкода, завдана йому відповідачем, та не обґрунтований її розмір.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 матеріальні втрати 9000 гривень, а саме одноразова фінансова допомога на медичне обстеження (МРТ та інші) - 4000 гривень і додаткові витрати на медичні засоби (тростина та інші) - 5000 гривень. При цьому, позивачем не обґрунтовано, якими саме діями відповідача йому було заподіяно матеріальних збитків, в чому саме вони виражались та не надано доказів на підтвердження розміру таких матеріальних збитків.

Враховуючи те, що позивач вільний у способі доказування своїх позовних вимог та наданні доказів, таким правом скористався, при цьому не надав суду достатніх та належних доказів, які б підтверджували обставини, викладені в позовній заяві, суд позбавлений можливості оцінити доводи позивача і таким чином доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 76-81, 83, 89, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Учасник справи, якому копія рішення суду не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий).

Суддя О.І.Єщенко