Провадження №2/369/2344/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді - Дубас Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Житар А.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №4 в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_5 - адвоката Зубицької Любові Миколаївни про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко Марина Миколаївна, Товариство з обмеженою відповідальністю "АКВАРЕЛІ ДЕВЕЛОПМЕНТ ХОЛДІНГ", Товарна біржа "ПЕРСПЕКТИВА-КОММОДІТІ", приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Біловол Сергій Миколайович про визнання договору позики удаваним правочином, визнання права власності на нежитлове приміщення, визнання майнових прав на нежитлове приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко Марина Миколаївна, Товариство з обмеженою відповідальністю "АКВАРЕЛІ ДЕВЕЛОПМЕНТ ХОЛДІНГ", Товарна біржа "ПЕРСПЕКТИВА-КОММОДІТІ", приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Біловол Сергій Миколаович про визнання договору позики удаваним правочином, визнання права власності на нежитлове приміщення, визнання майнових прав на нежитлове приміщення.

19 жовтня 2021 року через канцелярію суду представником позивача ОСОБА_5 адвокатом Зубицькою Любов Миколаївною було подано заяву про відвід судді Дубас Т.В., у якій просила суд відвести суддю Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубае Тетяну Володимирівну від розгляду цивільної справи №369/13647/17 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко М.М., Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Біловол С.М., ТОВ «Перспектива-Коммодіті», ТОВ «Акварелі девелопмент холдінг» про визнання договору позики удаваним правочином, визнання права власності на нежитлове приміщення, визнання майнових прав на нежитлове приміщення.

Заява про відвід обгрунтована тим, що під час судового засідання 13.08.2021 стали відомі обставини, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості та об`єктивності судді.

Так, під час судового засідання 13.08.2021 судом розглядались клопотання сторони позивача про допит свідків ( ОСОБА_8 та ОСОБА_5 ), які проживають за кордоном, у порядку міжнародного співробітництва, клопотання про витребування доказів від банку, який знаходиться в юрисдикції Литовської Республіки, а також заява про зміну предмета позову.

Розглянувши усі вказані клопотання та заяву, суддя Дубае Т.В. відмовила у їх задоволенні з однієї лише незрозумілої підстави, такої як значна тривалість розгляду справи та неподання вказаних заяв та клопотань раніше, не зазначивши більше жодного із обґрунтувань.

Таким чином, сторона Позивача мала всі законні підстави звернутись як із заявою про зміну предмета позову, так і з клопотаннями про витребування доказів та допит свідків, які проживають за кордоном, у порядку міжнародного співробітництва, на етапі підготовчого судового засідання, яке ще тривало у справі 369/13647/17. При цьому, слід звернути увагу, що стороною Позивача було належним чином обґрунтовано необхідність подання саме цих клопотань та заяви, а також обґрунтовано неможливість подання цих клопотань та заяви раніше.

По-друге, незрозумілими є доводи суду про те, що справа вже триває занадтно довго і сторона Позивача могла заявити зазначені вище процесуальні документи раніше. Так, дійсно справа була розпочата ще у грудні 2017 року. Однак, звертає увагу суду на те, що справа майже 2 роки була зупинена та взагалі не розглядалась, оскільки спочатку вона була зупинена через розгляд спочатку у Київському апеляційному суді, а потім у Верховному Суді, питання про накладення арешту на нерухоме майно, яке в тому числі є предметом цього спору, а потім через призначення та проведення почеркознавчої експертизи. Окрім того, справа зупинялась також у зв`язку із змінами суддів по справі. Так, спочатку справу розглядав суддя Волчко А .Я., якого згодом було відсторонено. Суддя ж Дубас Т.В. прийняла справу до свого розгляду лише 05.07.2019, та з того моменту відбулось лише 2 судових засідання - 02.03.2020 та 12.05.2020.

За таких обставин, фактично через постійні зміни суддів, перегляд у судах вищих інстанцій, а також через проведення експертизи, справа фактично стояла на місці та не розглядалась, у зв`язку із чим і минуло стільки часу. Вважаємо, що посилання на значний минулий час з початку розгляду справи може свідчити про упередженість та необ`єктивність суду.

Предстаник позивача зазначила, що питання допиту свідків взагалі вже було вирішено судом раніше, разом із поданням позову наприкінці 2017- початку 2018 року, шляхом задоволення цих клопотань про допит свідків. Однак, сторона Позивача неодноразово звертала увагу суду на той факт, що у 2017-2020 роках не існувало обставин, які наразі суттєво ускладнюють прибуття свідків до території України, у зв`язку із чим і були заявлені клопотання про їх допит на території іншої держави, шляхом використання механізму міжнародного співробітництва.

При цьому, обставини, які можуть підтвердити вказані свідки, мають ключовий характер для всебічного та об`єктивного розгляду справи, про що було зазначено у самому клопотанні.

Звертає увагу на те, що при розгляді даної справи представники відповідача 1 різко змінили свою позицію: якщо раніше факт отримання відповідачкою 1 коштів за договором нею не заперечувався, то на даний момент у своїх поясненнях сторона відповідача 1 стверджує про не отримання жодних коштів від позивача на банківський рахунок відповідачки 1. За таких обставин наведені вище особи ( ОСОБА_8 ОСОБА_5 ) могли повідомити відомі їм обставини, які мають суттєве значення для справи особливо із урахуванням нової позиції відповідача 1 щодо невизнання фактичних обставин справи, на які посилається позивач.

Також, ними було повідомлено суд про те, що на даний момент існують обставини які суттєво утруднюють можливість прибуття зазначених осіб у суд з метою надання відповідних показань.

Так, як вбачається із повідомлень компетентних органів України, із 25.10.2015 Державна авіаційна служба України прийняла рішення про повне припинення повітряного сполучення між Україною та РФ. Наведена інформація підтверджується повідомленням, розміщеним на офіційному веб-сайті Кабінету Міністрів України (адреса інформації в глобальній мережі Інтернет: https://www.kmu.gov.ua/news/248547944).

Крім того, відповідно до Постанови КМ України від 3 квітня 2019 р. № 374 «Про внесення змін до Положення про використання повітряного простору України» заборона на використання повітряного простору України встановлюється на нерегулярні рейси (польоти) між пунктами відправлення, розташованими на території України, та пунктами призначення, розташованими на території держави-агресора, та у зворотному напрямку (за винятком рейсів (польотів), необхідних для забезпечення діяльності місій міжнародних організацій - Організації Об`єднаних Націй, Організації з безпеки і співробітництва в Європі, Червоного Хреста).

Відповідно до пп. 1 п. 41-5 Постанови КМ України від 9 грудня 2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СО//Ю-19, спричиненої коронавірусом 8АНЄ-Со//-2» забороняється перетин державного кордону на в`їзд в Україну іноземцями та особами без громадянства (крім осіб, які не досягли 12 років, іноземців та осіб без громадянства, які постійно проживають на території України, та осіб, яких визнано біженцями, або осіб, які потребують додаткового захисту, працівників дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв офіційних міжнародних місій, організацій, акредитованих в Україні, та членів їх сімей, водіїв та членів екіпажу вантажних транспортних засобів, автобусів, що здійснюють регулярні, нерегулярні та маятникові перевезення, членів екіпажів повітряних і морських, річкових суден, членів поїзних і локомотивних бригад, військовослужбовців (підрозділів) збройних сил держав - членів НАТО та держав - учасниць програми НАТО "Партнерство заради миру", які беруть участь у заходах з підготовки підрозділів Збройних Сил), які прибули з Республіки Індія, Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, Російської Федерації, Португальської Республіки або перебували на їх території не менше семи днів протягом останніх 14 днів, без негативного результату експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу 8АР8-Со//-2, проведеного в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон.

Крім вказаного, з 00 год. 00 хв. 26 травня 2021 року уряд України запровадив заборону на виконання авіаційних перевезень між Україною та Республікою Білорусь. Наведена інформація підтверджується повідомленням, розміщеним на офіційному веб-сайті Кабінету Міністрів України.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу ОСОБА_6 . Дарницький районний суд міста Києва видав судовий наказ від 23.04.2018 р. у цивільній справі №753/5584/18, яким наказав стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина, у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 28.03.2018 і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 судовий збір у сумі 176 грн. 20 коп. Допустити негайне виконання судового наказу про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі зазначеного наказу Дарницького районного суду міста Києва від 23.04.2018 державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС м. Києва 09.10.2018 було відкрите виконавче провадження №57382379.

В межах виконавчого провадження №57382379 державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС м. Києва було винесено постанову від 07.02.2020 про встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за межі України, яким ОСОБА_8 було встановлене тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. Наявність відповідного обмеження підтверджується наданою представником відповідача 1 копією відповідної постанови про встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за межі України, наявною в матеріалах справи (т. 3, а.с. 211).

Сторона Позивача неодноразово звертала увагу суду на те, що провадження у даній справі було відкрите 08.12.2017, а всі дії стосовно заборони виїзду ОСОБА_8 за межі України були ініційовані відповідачкою 1 та здійснені державним виконавцем лише 07.02.2020. Наведене вказує на обізнаність відповідачки 1 про проживання свідка на території Російської Федерації і вжиття нею умисних дій з метою максимального ускладнення можливості свідку прибути в Україну для дачі показань.

У зв`язку із проживанням свідка у іншій державі ОСОБА_8 дізнався про наявність відповідного судового наказу про стягнення аліментів та відповідне виконавче провадження, у тому числі про існування заборони виїзду, лише восени 2020 року. Усі наведені події відбулись без відома свідка, свідок заперечує законність відповідних рішень та на даний момент ним вчиняються дії щодо їх скасування та відновлення можливості ОСОБА_8 вільно пересуватись. Однак, на даний-момент, незважаючи на вжиті свідком заходи і навіть погашення заборгованості по аліментам, заборона виїзду свідка за межі України до сьогодні не скасована. Саме це також і послугувало об`єктивною причиною неможливості подання клопотання про звернення із міжнародним дорученням про допит свідка, оскільки його прибуття для дачі показань у судове засідання потягне для нього суттєві ризики у вигляді неможливості повернутись до свого постійного місця проживання та до нормального життя.

Однак, з незрозумілих причин суддею Дубас Т.В. взагалі не досліджувались вказані докази щодо обґрунтування неможливості вільного та безпечного прибуття свідків на територію України та неможливості подання такого клопотання раніше, що може свідчити про необ`єктивність та упередженість судді.

Стороною Позивача було повідомлено суд про нагальну та реальну потребу у витребуванні доказів, які мають надзвичайно важливе значення для розгляду цієї справи.

Так, відомості, які може надати вказаний у клопотанні банк, можуть підтвердити факт пересилання коштів від Позивача до Відповідача 1, що є безпосереднім предметом доказування.

При цьому, сторона Позивача звертала увагу суду на обґрунтування неподання такого клопотання раніше. Так із самого початку судового розгляду Відповідач-1 у своєму відзиві на позовну заяву, самостійно зазначає про факт отримання коштів та укладення договору позики, зазначивши, що листування сторін через електронну пошту «засвідчують правомочність договору позики, який укладено з дотриманням НОРМ закону та, який не підпадає під ст. 203 Цк України».

Таким чином, Відповідач-1 самостійно підтвердив факт отримання коштів від Позивача за договором позики. За таких обставин цей факт не потребував додаткового доказування, оскільки підтверджувався наявними та наданими суду разом із позовною заявою доказами, а також безпосередньо самим Відповідачем 1.

Однак, в подальшому, як і зазначалось, при розгляді даної справи представники відповідача 1 різко змінили свою позицію: якщо раніше факт отримання відповідачкою 1 коштів за договором нею не заперечувався, то на даний момент у своїх поясненнях сторона відповідача 1 стверджує про не отримання жодних коштів від позивача на банківський рахунок відповідачки 1. Такі обставини виникли вже після подання позову та спливу значного періоду часу, що змусили сторону Позивача тільки наразі доводити факт отримання коштів, пересилання яких було здійснено саме через банк, який знаходиться у юрисдикції Латвійської Республіки. Доведення вказаного факту має надзвичайно важливе значення для всебічного та об`єктивного розгляду справи, що має забезпечувати саме суд.

Більше того, подібні дії сторони Відповідача 1 можуть свідчити про зловживання своїми процесуальними правами, що є неприпустимим згідно із положеннями ст. 44 ЦПК України.

Тож, відмову суду у задоволенні клопотання про витребування доказів, за викладених обставин, може свідчити про необ`єктивність та упередженість судді.

По-перше, можливість зміни предмета позову є правом позивача відповідно до положень ст. 49 ЦПК України. Відповідно, кожному право має кореспондуватись обов`язок протилежної сторони щодо його реалізації. Цивільним процесуальним законодавством не передбачено жодних підстав для відмови або неприйняття заяви про зміну предмета позову, а тому незрозумілим є позиція судді щодо цього питання.

По-друге, стороною Позивача у заяві про зміну предмета позову було заявлено декілька нових, у порівнянні із первинним позовом, позовних вимог, які безпосередньо стосуються предмета розгляду справи.

Так, предметом первинного позову були вимоги щодо визнання за Позивачем права власності на ряд об`єктів нерухомості, які Відповідач 1 придбала за надані Позивачем кошти за договором позики, та протиправно привласнила їх. Також, Відповідач 1, одразу після придбання цих об`єктів нерухомості, з метою уникнення можливої відповідальності за свої протиправні дії, відчужила нерухомість на користь іншої особи.

Таким чином, сторона Позивача, дізнавшись про вказаний факт, невідкладно, у найкоротші терміни подала заяву про зміну предмета позову на стадії підготовчого судового засідання, оскільки об`єкт нерухомого майна нерозривно пов`язаний із позовними вимогами.

По третє, відповідно до ч. 2 ст. 188 ЦПК України, суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Звертають увагу, що предметом заявлених додатково позовних вимог є одне й теж нерухоме майно, щодо якого наразі є спір, тож доцільно було розглядати вказані вимоги у межах одного й того самого провадження з метою досягнення всебічності та об`єктивності розгляду справи, та вивчення всіх матеріалів справи та наявних доказів у всій своїй сукупності.

Стороною Позивача було наведено достатньо обґрунтувань щодо необхідності розгляду цих додаткових вимог, оскільки вони нерозривно пов`язані із первинним позовом, та фактично є похідними від цих вимог.

Однак, суддя, без належного дослідження наданих матеріалів та доказів, без достатньо правового обґрунтування відмовила у долученні такої заяви до матеріалів справи, що також може свідчити про необ`єктивність та упередженість судді.

Обставини упередженості судді було виявлено безпосередньо у судовому засіданні 13.08.2021, а тому заява подається в строк, встановлений нормами ст. 39 ЦПК України.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Зубицька Л.М. заяву підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву про відвід судді просив залишити без задоволення.

Представника відповідача ОСОБА_7 ОСОБА_4 в судовому засіданні у задоволенні заяви про відвід судді просив відмовити.

Треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко Марина Миколаївна, Товариство з обмеженою відповідальністю "АКВАРЕЛІ ДЕВЕЛОПМЕНТ ХОЛДІНГ", Товарна біржа "ПЕРСПЕКТИВА-КОММОДІТІ", приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Біловол Сергій Миколаович в судове засідання не з`явились, повідомлялись судом належним чином.

Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, вважає, що заявлений відвід є необгрунтованим, оскільки не ґрунтується на вимогах ЦПК України, в яких визначено підстави для відводу судді. Будь-яких доказів, які б давали підстави сумніватися в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, представник позивача суду не надав.

Згідно вимог ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду призюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Підстави для відводу та самовідводу визначаються ст. 36 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

На підставі викладеного заява про відвід задоволенню не підлягає, оскільки подана сьогодні, судове провадження підлягає продовженню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33, 36-40, ст. 252 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_5 - адвоката Зубицької Любові Миколаївни про відвід судді - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: Дубас Т.В.