Справа № 309/2220/21
Провадження № 2/309/565/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року м. Хуст

Хустський районний судЗакарпатської областів складі:

головуючого-судді:Піцура Я.Я.

за участю секретаря судового засідання:Губаль Г.М.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів.

Позовні вимоги вмотивовані тим, з відповідачем вона перебувала у шлюбі,від якого народилося троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до рішення Хустського районного суду від 10 січня 2019 р. з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 1000 грн. щомісячно.

З моменту ухвалення рішення пройшов значний час, внаслідок зростання споживчих цін та витрат на проживання, даної суми аліментів є явно недостатньо.

А отже вважає за доцільне збільшити розмір аліментів до 2500 грн. щомісячно на дитину.

Однак оскільки старша донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наразі проживає у дідуся та бабусі з боку батька, а тому на час окремого проживання від позивачки слід припинити стягнення аліментів на утримання такої дочки.

У своєму позовіпозивач просить суд винести рішення, яким: 1) припинити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 ; 2) збільшити розмір аліментів встановлених рішенням Хустського районного суду від 10січня 2019 р. та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по2500 грн. щомісячно.

У відзиві на позов ОСОБА_2 просить позовні вимоги в частині припинення стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 задовольнити, а решті позовних вимог відмовити. В обґрунтування посилається на те, що немає достатніх доказів щодо наявності підстав для збільшення розміру аліментів. Вказує, що він весь час сплачує аліменти визначені судом і окрім того всіляко допомагає дітям. Також старша дочка ОСОБА_8 проживає у його батьків та фактично знаходиться на його утриманні. Посилається на те, що після розлучення він залишив позивачці жилий будинок в якому вони проживали і який був капітально відремонтований за його кошти, оскільки позивачка ніде не працювала. Також він постійного місця роботи немає, а виїзд за кордон утруднений епідемією коронавірусу.

У відповіді на відзив ОСОБА_4 просить позов задовольнити у повному обсязі. Вказує, що дочка ОСОБА_8 проживає у батьків відповідача, однак така не перебуває на повному утриманні батька, оскільки сторони пропорційно надають їй матеріальну допомогу. Щодо відпочинку дітей з батьком, то це не може впливати на визначення розміру аліментів. Заперечує твердження відповідача про залишення позивачу будинку після розірвання шлюбу, оскільки будинок у якому втни проживали належить її батьку. Також не відповідає дійсності твердження відповідача про те, що вона ніде не працювала, так як це спростовується копіює її трудової книжки.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 просила позов задовольнити у повному обсязі. Ствердила, що аліментів присуджених рішенням суду у розмірі 1000 грн. на даний момент не достатньо. Не заперечує, що батько періодично виїжджає з дітьми на відпочинок, однак вважає, що така поведінка є звичною, та не може впливати на розмір стягуваних аліментів. Звертає у вагу на недостовірність інформації у відзиві на позов про те, о відповідач залишив позивачу будинок, оскільки такий будинок є власністю батька позивачки.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 заперечив проти задоволення позову. Вказує, що позивача вже збільшувала розмір аліментів згідно рішення від 2019 року, і зараз знову ставить таке питання. Відповідача сплачує такі аліменти та додатково бере участь в утриманні дітей, виїжджає з ними на відпочинок. Одна з дочок взагалі перебуває на його утриманні. Вважає, що розмір аліментів в сумі 1000 грн. є достатнім.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено та належними доказами доведено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, за час якого в них народилася троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8).

Згідно заочного рішення Хустського районного суду від 10.01.2019 р. вирішено стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 1000 грн. щомісячно(а.с.8, 9).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових і матеріальних умов громадянина ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 проживає за вказаною адресою з батьком, ОСОБА_5 , 2006 року народження, а також ОСОБА_6 , 2008 року народження, тимчасово під час літніх канікул (а.с.27)

Згідно з приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».

Згідно із статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей від6до 18 років: із 1 січня 2021 року - 2395 грн;з 1 липня 2021 року 2510 грн;із 1 грудня 2021 року - 2618 грн.

Та обставина, що з віком потреби дітей зростають, а це в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказуванню.

Також слід визнати, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку дитини, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру.

Отже, на думку суду, з огляду на те, що з моменту ухвалення рішення від 10.01.2019 року пройшов значний час, то зазначені вище обставини, самі по собі свідчать про погіршення майнового стану позивача, що в свою чергу є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів.

Відповідачем у відзиві на позов, не зазначено обставин, підтверджених відповідними доказами, які б свідчили про його матеріальний стан та отримувані ним доходи.

Твердження відповідача та його представника про те, що він надає допомогу в утриманні дитини суд відхиляє, оскільки в інтересах дитини є саме отримання стабільного утримання, а не періодичного, яке залежить від бажання батька.

Щодо посилання представника відповідача на те, що одна з дочок знаходиться на утриманні батька, то слід зазначити, що однією з позовних вимог є припинення стягнення аліментів на таку дочку. Відповідно ставиться питання про збільшення розміру аліментів лише на двох дітей, які проживають з позивачкою.

З урахуванням вищевказаного, даних, які могли вказувати на неможливість або істотність обмеження надавати відповідачем матеріальну підтримку позивачу судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, а також враховуючи те, що відповідач є молодою, здоровою людиною без якихось вад зі здоров`ям, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та має бути не меншим 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з огляду на інтереси дитини, з точки зору стабільності врегулювання правовідносин між сторонами, підходячи системно до даної ситуації, суд приходить до висновку, що слід позов задовольнити та збільшити розмір аліментів, які стягуються, на підставі рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2019 року до 2200 грн. але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили. Такий розмір аліментів відповідатиме принципу добросовісності, розумності та справедливості.

Також суд констатує, що оскільки позивачкою визнається той факт, що її старша донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наразі проживає з батьками відповідача, то дана обставина не підлягає доказуванню, та є підставою для припинення стягнення аліментів з батька на утримання такої доньки в силу приписів ст.ст. 181, 197 СК України. Відтак така вимога ОСОБА_4 також підлягає задоволенню.

Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 908 гривень.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82,141, 258, 259, 263-265,354 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Змінити розмір аліментів, що встановлений рішенням Хустського районного суду від 10 січня 2019 року та стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі по 2200(дві тисячі двісті) грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили.

Стягнути ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь держави 908 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 13 жовтня 2021 року.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.