Справа № 750/7153/21
Провадження № 2/750/1794/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 року м. Чернігів

ДЕСНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІГОВА

в складі судді Коверзнева В. О.

учасники судового процесу:

секретар судового засідання - Хамайко С. В.

позивачка - ОСОБА_1

представник позивачки - адвокат Дуткевич М. В.

відповідачка - ОСОБА_2

представник відповідачки ОСОБА_3 - адвокат Костіна Н. М.

законний представник відповідачки ОСОБА_4 - Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради в особі Голівець В. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні (в порядку загального позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права на частку домоволодіння

у справі бере участь Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради, що діє як орган опіки та піклування

І. СУТЬ СПОРУ

1.1. 30.06.2021 ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (далі - відповідачки) про визнання права на Ѕ частку домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається із житлового будинку, прибудови, ганку, гаражу, навісу та оглядової ями (далі - Домоволодіння).

1.2. В обґрунтування позову вказує, що Домоволодіння збудовано в період з 1969 по 1970 рр. під час її шлюбу з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і за спільні кошти подружжя, та за статтею 22 Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР (далі - КпШС Української РСР) є спільною сумісною власністю подружжя.

За життя ОСОБА_5 не зареєстрував право власності на Домоволодіння, що стало підставою для відмови у видачі їй нотаріусом свідоцтва про право власності на Ѕ частку Домоволодіння.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ СУДУ ТА УЧАСНИКІВ У СПРАВІ

2.1. Ухвалою судді від 01.07.2021 відкрито провадження в цивільній справі № 750/7153/21, яку призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

Цією ж ухвалою учасникам справи запропоновано подати до суду процесуальні заяви по суті справи (а.с. 63, 64).

2.2. Користуючись своїми процесуальними правами, 15.07.2021 відповідачка ОСОБА_2 надіслала суду відзив про визнання позову (а.с. 83).

2.3. У відзиві на позовну заяву від 21.07.2021 відповідачка ОСОБА_3 повідомила про невизнання позову (а.с. 87-90). Вказує, що її матір ОСОБА_6 з 1983 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_5 , який є її батьком. Починаючи з того часу, її батьки вкладали спільні кошти у будівництво Домоволодіння, будівництво якого було закінчено лише в 1986 році, що підтверджується матеріалами Чернігівського МБТІ.

Оскільки шлюб позивачки з ОСОБА_5 розірвано в 1984 році, коли Домоволодіння було ще недобудованим, вважає, що позивачка не набула на нього права спільної сумісної власності. Крім того, на думку відповідачки ОСОБА_3 , позивачка не надала суду належні та допустимі докази будівництва Домоволодіння саме в період її шлюбу з ОСОБА_5 - за спільні кошти подружжя.

З цих підстав просить у задоволенні позову відмовити.

2.4. У відповіді за відзив відповідачки ОСОБА_3 позивачка зазначила, що наведені у відзиві факти не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_6 ніколи не проживала в Домоволодінні та не брала участі в його будівництві (а.с. 117).

2.5. Ухвалою суду від 29.07.2021, яку постановлено за результатом проведення підготовчого засідання, закрито підготовче провадження в справі, яку призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні; залучено до участі в справі в якості законного представника недієздатної відповідачки ОСОБА_4 . Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради, що має повноваження органу опіки та піклування, через те, що процесуальні інтереси позивачки, яка є її законним представником, в цій справі не збігаються з інтересами ОСОБА_4 (а.с. 112, 113).

ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

3.1. Позивачка та її представник пред`явлений позов підтримали.

3.2. Відповідачка ОСОБА_2 і законний представник недієздатної відповідачки ОСОБА_4 позов визнали повністю.

3.3. Представник відповідачки ОСОБА_3 просила в задоволенні позову відмовити з підстав, що зазначені у відзиві на позовну заяву.

ІV. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОКАЗАНЬ СВІДКІВ

4.1. Допитані судом в якості свідків позивачки ОСОБА_7 (сусідка), ОСОБА_8 (сусідка), ОСОБА_9 (знайомий ОСОБА_5 і позивачки) показали, що Домоволодіння будувалося орієнтовно з 1969 по 1973 рр. і після цього подружжя (позивачка і ОСОБА_5 ) почали проживати в ньому разом із своїми дітьми; після 1973 року капітальних будівельних робіт в Домоволодінні не проводилося.

Допитана в якості свідка відповідачка ОСОБА_2 показала, що постійно проживає в Домоволодінні з дня народження ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ); стверджує, що після її народження батьки не проводили в Домоволодінні капітальних будівельних робіт, а коли вона вже стала дорослою - намагалася за власний рахунок поліпшити побутові умови проживання в Домоволодінні, оскільки її батько ОСОБА_5 не брав участі в їх покращенні.

4.2. Допитана в якості свідка ОСОБА_6 (матір відповідачки ОСОБА_3 ) стверджувала, що починаючи з 1983 року вона проживала однією сім`ю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 ; вони мали спільний бюджет і спрямовували спільні сімейні кошти на будівництво Домоволодіння.

Свідок відповідачки ОСОБА_10 також показав, що Домоволодіння було збудовано десь у 1972 році; після цього в ньому проводилися лише деяки внутрішні роботи.

V. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ЯКІ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

5.1. Позивачка є матір`ю відповідачок ОСОБА_2 (1975 р.н.) і ОСОБА_4 (1969 р.н.), яких вона народила від шлюбу з ОСОБА_5 , що був зареєстрований у 1967 році і розірваний 28.03.1984 року (а.с. 6-9, 11).

5.2. 08.09.1969 ОСОБА_5 уклав із відділом комунального господарства виконкому Чернігівської міської Ради депутатів трудящих Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки площею 370 м2 для будівництва житлового будинку житловою площею 37.5 м2 по АДРЕСА_1 (а.с. 19-21); пунктом 4 цього Договору визначено строк закінчення будівництва - квітень 1972 року.

08.09.1969 ОСОБА_5 отримав дозвіл на виконання будівельних робіт з будівництва житлового будинку (Домоволодіння; а.с. 22).

5.3. Як випливає із записів у домовій книзі на Домоволодіння (а.с. 120-123), позивачка, її чоловік ОСОБА_5 і відповідачка ОСОБА_4 були зареєстровані та почали постійно проживати в Домоволодінні з 08.01.1973; відповідачка ОСОБА_2 - проживає в ньому з дня народження у 1975 році.

5.4. З матеріалів дослідженої судом інвентарної справи Чернігівського МБТІ № 15866 вбачається, що вперше інвентаризацію Домоволодіння проведено в 1986 році за письмовою заявою ОСОБА_5 від 21.08.1986.

5.5. Згідно з матеріалів справи (а.с. 28, 32, 91) Домоволодіння збудовано правомірно і самовільного переобладнання не має; право власності на Домоволодіння не зареєстровано.

5.6. Відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дочкою ОСОБА_5 , яку народила ОСОБА_11 поза шлюбом (а.с. 10).

Ані відповідачка ОСОБА_3 , ані її матір ОСОБА_11 ніколи в Домоволодінні не проживали.

5.7. Після смерті у 2020 році ОСОБА_5 , позивачка звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Кезлі В. І. із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на Ѕ частку Домоволодіння набутого за час шлюбу.

Постановою від 27.05.2021 приватний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва через ненадання позивачкою доказів, що Домоволодіння добудовано в період шлюбу з ОСОБА_5 (а.с. 30, 31).

Вказана обставина стала підставою для звернення позивачки до суду з цим позовом.

VІ. РЕЛЕВАНТНІ НОРМИ ПРАВА, ЩО РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ВИСНОВКИ СУДУ

6.1. Відповідно до положень частини другої статті 331 Цивільного кодексу України, що діє з 01.01.2004 (далі - Кодекс), право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Домоволодіння було збудовано в 1972 році і не проходило процедури офіційної легалізації, що складається з таких стадій: прийнятті об`єкта нерухомості до експлуатації (1); державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості в порядку, встановленому Кодексом (2).

6.2. На час будівництва Домоволодіння діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена наказом Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.1966 (далі - Інструкція), що втратила чинність 13.12.1995.

Пунктами 1, 2 Інструкції передбачалася обов`язкова реєстрація будинків і домоволодінь з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, яку в той період проводили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих.

За пунктом 4 Інструкції реєстрації підлягали всі будинки і домоволодіння в межах міст і селиш міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Будинки, що підлягали реєстрації, повинні бути закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих.

Оскільки Домоволодіння не було зареєстровано і в порядку, встановленому Інструкцією, вважається, що за життя ОСОБА_5 не набув на нього право власності як на об`єкт нерухомості.

6.3. Згідно зі статтею 22 КпШС Української РСР майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння і розпорядження цим майном.

Як випливає із записів у домовій книзі на Домоволодіння (а.с. 120-123), позивачка, її чоловік ОСОБА_5 і відповідачка ОСОБА_4 були зареєстровані і почали постійно проживати в Домоволодінні з 08.01.1973; відповідачка ОСОБА_2 - постійно проживає в ньому з дня народження у 1975 році.

Оцінюючи зазначені письмові докази, в сукупності з показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_2 , які узгоджуються між собою, суд доходить висновку, що будівництво Домоволодіння було фактично закінчено в 1972 році; після цього подружжя здійснювали лише незначні внутрішні роботи, спрямовані на покращення умов проживання в ньому.

Вказаний висновок суду не спростовується матеріалами інвентарної справи Чернігівського МБТІ № 15866 про першу інвентаризацію Домоволодіння в 1986 році, оскільки звернення ОСОБА_5 із заявою про її проведення лише в серпні 1986 року не виключає можливість закінчення будівництва в 1972 році.

6.4. У постанові Верховного Суду від 28.10.2019 у справі № 308/2695/16-ц сформульовано правовий висновок, що системне тлумачення категорій «об`єкт нерухомого майна» (частина перша статті 181, пункт 6 частини першої статті 346, статей 350 та 351 ЦК України) та «об`єкт незавершеного будівництва» (стаття 331 ЦК України) дає підстави для висновку, що об`єкт незавершеного будівництва є нерухомою річчю особливого роду, фізичне створення якої розпочате, але не завершене, що допускає встановлення щодо неї суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав у випадках та порядку, визначених цивільним законодавством. Новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком за своїм юридичним статусом, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними. ...об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, за визначених законом умов може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому суд може визнати право на частину об`єкта незавершеного будівництва за кожною зі сторін

За таких обставин, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на Ѕ частку Домоволодіння проте не як об`єкт нерухомого майна, а як об`єкт незавершеного будівництва.

6.5. При вирішенні спору суд повністю відхиляє аргументи відповідачки ОСОБА_3 щодо фактичного будівництва Домоволодіння її батьками ( ОСОБА_5 і ОСОБА_6 ) та за їхні спільні кошти з огляду на те, що вказані особи ніколи не перебували в зареєстрованому шлюбі, а чинний на той час КпШС Української РСР не визнавав об`єктом спільної сумісної власності майно, набуте чоловіком і жінкою під час спільного проживання без реєстрації шлюбу.

6.6. З урахуванням мотивів і висновків, викладених в пунктах 6.1-6.5 цього рішення, пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню.

VII. ЩОДО РОЗПОДІЛУ СУДОВИХ ВИТРАТ

7.1. При зверненні до суду з цим позовом позивачкою сплачено судовий збір у сумі 908 грн і 9683 грн 10 коп. /6349.10 + 3334/ у відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката, а всього 10591 грн 10 коп. (а.с. 1, 55-58, 147-150).

7.2. Згідно з положеннями статей 133, 141 ЦПК України понесені позивачкою витрати належать до судових і підлягають відшкодуванню відповідачами.

Водночас, як убачається з наданих представником позивачки розрахунків витрат на правничу допомогу адвоката, за участь адвоката в суді першої інстанції позивачка сплатила 2500 грн, що підтверджується квитанцією від 16.06.2021 (а.с. 57, 58); втім, адвокат додатково включив 1500 грн до розрахунку витрат за участь у розгляді справи 13.09.2021 (а.с. 147).

Оскільки умови Договору про надання правничої допомоги від 03.06.2021 № 25 (пункт 3) містять чітке положення про включення до суми гонорару адвоката в розмірі 5000 грн лише транспортних витрат і не передбачають оплату послуг адвоката за участь у кожному судовому засідання окремо, суд вважає, що включена до розрахунку вартість послуги за участь адвоката в розгляді справи 13.09.2021 в розмірі 1500 грн - не підлягає відшкодуванню, як така, що суперечить умовам договору про надання правничої допомоги.

7.3. Виходячи з цього, з відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь позивачки підлягає стягненню у відшкодування понесених судових витрат по 4545 грн 55 коп. [(10591.10 - 1500) : 2] з кожної.

8. Керуючись статтями 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 355 ЦПК України,

с у д в и р і ш и в:

8.1. Позов задовольнити частково.

8.2. Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на Ѕ частку незавершеного будівництвом домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається із житлового будинку, прибудови, ганку, гаражу, навісу та оглядової ями.

8.3. Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) по 4545 грн 55 коп. з кожної у відшкодування судових витрат.

8.4. Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів від дня проголошення.

Суддя В. О. Коверзнев