УХВАЛА

20 квітня 2021 року м. Одеса Справа № 522/7022/21

Провадження №2-з/522/202/21

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Кузнецова В.В., дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

19.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позову, відповідно до якої просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви вказує, що у Приморському районному суді м. Одеси знаходиться позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за №522/11983/15-ц про визнання заповіту недійсним та скасування свідоцтва на спадщину за заповітом. В обґрунтування позову ним було зазначено, що його рідний дядько ОСОБА_3 під час укладання заповіту 31.08.2006 року хворів. Також в позові зазначені посилання на ст.225 ЦК України, тобто на те, що ОСОБА_3 на час укладання заповіту не міг усвідомлювати та керувати своїми діями, оскільки зловживав спиртними напоями, про що свідчать історії хвороб №1423 за 1990 рік та №1208 за 2005 рік.

Також заявник вказує, що під час розгляду справи було витребувано докази відповідно до позовних вимог за відповідними підставами. Після отримання доказів з різних установ та у порядку ст. 43 учасники справи надавали додатково запитання один одному.

Так під час розгляду справи у вересні 2019р. він дізнався про факт порушення закону у момент укладання заповіту. Це дає підстави вважати, що заповіт є нікчемним. Клопотання про зміну підстав позову було відхилено судом. Та виникла необхідність звернутися за новим позовом стосовно цього факту окремо, враховуючи положення ЦПК.

Крім того зазначає, стосовно реєстрації заповіту було порушено законний порядок реєстрації заповіту. Тобто заповідач ОСОБА_3 не знаходився, та не міг знаходитись добровільно у нотаріуса у отой самий день та час, який вказано у заповіті. Або знаходився там не добровільно, або підпис заповідача у реєстрі було зроблено не у відповідності до закону. Відповідний запис у журналі нотаріальних дій нотаріуса ОСОБА_4 було зроблено раніше ніж указано у заповіті. Це неодноразово підтверджує відповідачка ОСОБА_2 та приватний нотаріус Плужник Г.О. Так відповідач ОСОБА_2 . Стверджує, що вона впевнена у тому, що підпис у журналі справжній, та заповідач надав заповіт до поминальної трапези яка відбувалася після поховання батька заявника. Так ця трапеза відбувалася 21.08.2006р за 9 днів до з`явлення запису у реєстрі нотаріуса Плужник Г.О. Також Приватний нотаріус Плужник Г.О. стверджує, що реєстрацію реєстру нотаріальних дій, вона зробила раніше ніж розпочала його ведення, що допускає виникнення запису нотаріальної дії до дати реєстрації заповіту. Крім того запис у реєстрі нотаріуса Плужник Г.О. йде першим. Тобто заповідач розпочав цей реєстр одним своїм підписом. Крім підпису заповідача відсутні будь-які написи його рукою, це свідчить про те, що заповідач підписував пустий журнал, який пізніше було заповнено так як потрібно зацікавленим особам. Заповідач не розумів що підписує. Пустий не зареєстрований як реєстр журнал мав знаходитись у будь-кого з зацікавлених осіб.

У зв`язку з чим ОСОБА_1 вказує, що наведене свідчить про наявність порушень закону, тому він має намір подавати позовну заяву до суду з метою скасування свідоцтва на право власності за заповітом та надання йому, як законному спадкоємцю спадкових прав на 3/4 квартири, так як 1/4 квартири на цей час належить йому на законних підставах.

Суддя, ознайомившись та дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Подана заявником заява про застосування заходів забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України, та таким чином підлягає невідкладному розгляду.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків: від вжиття заходів для забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття таких заходів, враховуючи відповідність права чи законного інтересу, про захист яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачеві здійснювати певні дії.

Таким чином, заявляючи про необхідність застосування судом заходів забезпечення у разі подання позову майнового характеру, заявнику потрібно вказати на наявність обставин, які можуть свідчити про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову; подати докази, що засвідчують наміри відповідача розпорядитися коштами (майном), наміри ухилитися від виконання рішення суду; довести суду розумність, співмірність та адекватність заходу забезпечення; переконати суд, що такі заходи не перешкоджатимуть господарській діяльності відповідача; пред`явити пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Заявник в обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що при реєстрації заповіту було порушено закон, тому він має намір подавати позовну заяву до суду з метою скасування свідоцтва на право власності за заповітом та надання йому, як законному спадкоємцю спадкових прав на 3/4 квартири, так як 1/4 квартири на цей час належить йому на законних підставах.

Жодного належного доказу на підтвердження обставин, викладених заявником в заяві про забезпечення позову, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, які б могли ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його задоволення, заявником до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявник у вище зазначеній заяві про забезпечення позову не довів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. В заяві відсутнє достатнє обґрунтування застосування забезпечення позову, відсутні докази на підтвердження обставин викладених в заяві, відсутні дані, які б підтверджували наявність ризиків, які призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду, оскільки згідно поданої заяви ці дані ґрунтуються на особистому припущенні заявників.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, так як вважає доводи такої недостатніми та не доведеними належними засобами доказування, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м.Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя В.В. Кузнецова