Справа № 740/2110/21
Провадження № 2-о/740/50/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Кубрак Н. М.,

учасники справи:

- заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

- представник заявників ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_4 , про видачу обмежувального припису,

установив:

У поданій до суду заяві заявники просять видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_4 у виді заборони перебування у місці проживання заявників за адресою: АДРЕСА_1 , строком на шість місяців; заборонити ОСОБА_4 наближатися на відстань менше 300 метрів до місця проживання заявників строком на 6 місяців.

Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 є колишнім цивільним чоловіком ОСОБА_1 . На цей час вони проживають окремо за різними адресами, стосунків не підтримують, але ОСОБА_4 веде аморальний спосіб життя, під приводом побачень з дітьми вривається у житло за місцем проживання заявників, чинить психологічне насильство стосовно ОСОБА_1 , а коли за неї заступається дочка ОСОБА_2 , то й стосовно останньої. Крім того, він постійно ображає, висловлюється нецензурними словами, пошкоджує майно. Неадекватна поведінка кривдника негативним чином відбивається на психологічному здоров`ї сім`ї, в якій є й інші діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Неодноразові звернення до правоохоронних органів не надали належного результату. Насильство з боку ОСОБА_4 здійснюється тривалий час, а тому за захистом своїх прав заявниці звернулися до суду.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги з викладених у заяві обставин, пояснивши, що ОСОБА_4 вчиняє стосовно неї психологічне насильство, вірогідність продовження якого є високою з урахуванням того, що останні півроку він близько 10 разів приходив до неї додому і вчиняв сварки, словесно ображав її, нецензурно висловлювався та розбивав вікна. У них троє спільних дітей і вона не забороняє йому бачитися і спілкуватися з дітьми, але тільки коли він тверезий. Однак він часто вживає спиртні напої, внаслідок чого поводить себе неадекватно, його бояться діти і вона також. Їй набридло таке поводження з його боку і наслідки його візитів, коли їй щоразу доводиться стеклити побиті вікна. У квартирі одна кімната, і вона з дітьми в ній проживає. Він проживає зі своєю матір`ю на АДРЕСА_2 , там він і зареєстрований. Його сварки, нецензурні й образливі стосовно неї висловлювання завдають їй психологічної шкоди, заважають дітям спати. Вона неодноразово викликала поліцію, але позитивних результатів це не надало.

Заявниця ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала заяву та просила задовольнити. Пояснила, що мати не забороняє їй та іншим дітям бачитися з батьком, вони спілкуються, але він вживає спиртні напої і вдома в них чинить сварки, їй доводилося розбороняти його з матір`ю, і цими діями він завдає їй психологічного насилля.

Представник заявників ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала заяву та просила задовольнити. Пояснила, що заявниця має трьох неповнолітніх дітей 8-ми, 9-ти і 14-ти років. ОСОБА_4 не має жодного відношення до житла заявників, не є його власником, має інше місце реєстрації та проживання. З вересня 2020 року припинені сімейні стосунки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 як цивільного подружжя, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Але незважаючи на припинення сімейних відносин, ОСОБА_4 приходить до місця проживання колишньої цивільної дружини і влаштовує там сварки, розбиває вікна, чинить психологічне насильство.

У судовому засіданні допитано як свідка ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка показала, що є сусідкою заявниць, проживає у квартирі через стінку, і їй добре відомо про сварки, які вчиняє колишній співмешканець ОСОБА_1 ОСОБА_4 . Він регулярно випиває спиртні напої, поводить себе неадекватно, кричить, нецензурно висловлюється, б`є вікна і двері. Цієї зими він часто приходив, десь раз у тиждень, влаштовував сварки, нецензурно висловлювався, разів 6 за зиму бив вікна. Сусіди неодноразово викликали поліцію, але та не приїздить, коли чує, що сварка колишнього подружжя.

Заінтересована особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин; повідомлявся судом про час та місце розгляду заяви.

З урахуванням установлених ст. 350-5 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) строків розгляду зазначеної заяви, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності заінтересованої особи.

Заслухавши пояснення заявниць та їхнього представника, покази свідка, дослідивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_3 . Разом з нею проживають її діти: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та актом з`ясування обставин вчинення насильства в сім`ї (а. с. 7).

Відповідно до відповіді Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області на запит ОСОБА_8 , заявниця ОСОБА_1 зверталася до відділу поліції стосовно неправомірних дій ОСОБА_4 . Так, 30 січня та 23 лютого 2021 року на ОСОБА_4 складено адміністративні протоколи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а. с. 8).

Аналогічні відомості щодо звернення ОСОБА_1 зазначені також і в копіях довідок Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області від 07 лютого та 09 березня 2021 року.

Згідно з довідкою Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області від 07 лютого 2021 року з ОСОБА_4 проведено бесіду профілактичного характеру та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП (а. с. 9).

Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Пунктами 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст. 1 цього Закону передбачено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Ураховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Установлені під час розгляду справи за вказаною заявою обставини свідчать про вчинення ОСОБА_4 стосовно заявниць домашнього насильства, а саме психологічного насильства.

Також у судовому засіданні встановлено високу вірогідність продовження вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства стосовно заявниць, настання тяжких наслідків його вчинення. Такі ризики є реальними, що є підставою для видачі обмежувального припису стосовно ОСОБА_4 у вигляді заборони перебувати в місці проживання (перебування) заявниць та заборони наближатися на визначену відстань до місця проживання заявниць з визначенням строку обмежувального припису.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Керуючись ст. 293, 294, 350-1 350-6 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_4 , про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , якому визначити такі заходи тимчасового обмеження його прав стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 :

- заборонити ОСОБА_4 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців;

- заборонити ОСОБА_4 наближатися на відстань 300 метрів до місця проживання постраждалих осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Ніжинський РВП ГУ НП в Чернігівській області для взяття ОСОБА_4 , стосовно якого видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене і підписане 19 квітня 2021 року.

Суддя І. М. Шевченко