Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

Справа №338/953/21

01 жовтня 2021 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.

за участю секретаря Остапишин І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Державного підприємства «Теплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення,

в с т а н о в и в :

Державне підприємство «Теплокомуненерго» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що ДП «Теплокомуненерго» надає послуги з централізованого опалення для квартири АДРЕСА_1 , в якій проживає відповідачка. Реально отримуючи послуги з централізованого постачання ОСОБА_1 ухилилась від укладення договору про надання послуг з централізованого опалення, хоча користується наданими їй послугами і повинна здійснювати оплату за них не пізніше 10 числа наступного місяця, що настає за розрахунковим періодом (місяцем). Станом на 01 серпня 2021 року заборгованість у відповідачки становить 28094,93 грн, яку ОСОБА_1 сплатити добровільно відмовляється.

В суд представник позивача ДП «Теплокомуненерго» не з`явилася, подала суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Відзив на позов суду не подала, заяв чи клопотань до суду від неї не надходило.

Дослідивши матеріали справи, які подані у розпорядження суду, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована і проживає в квартирі АДРЕСА_1 та отримує послуги з централізованого опалення, які їй надає ДП «Теплокомуненерго». Позивач підготував та направив відповідачу договір про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води від 29 грудня 2006 року та додаткову угоду № 1 до договору про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води від 14 червня 2011 року, однак відповідачка ухилилась від укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1875-ІV), залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Хоча у частині першій статті 19 Закону № 1875-ІV й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону № 1875-ІV обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630.

Відповідно до п.18 зазначених правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно наданого позивачем розрахунку у споживача ОСОБА_1 станом на 01 серпня 2021 року існує за період з 15 жовтня 2018 року по 15 квітня 2021 року заборгованість 28094,93 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність у відповідачки заборгованості суду не подано.

За таких обставин суд вважає, що є всі підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ДП «Теплокомуненерго» 28094,93 грн заборгованості за отримані послуги з централізованого опалення.

Також, керуючись положеннями ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 141, 263-265, 280 - 284 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Теплокомуненерго» 28094,93 грн заборгованості за послуги з централізованого опалення задовольнити та 2270,00 грн судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М. Битківський