Провадження № 2-к/761/17/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Пономаренко Н.В.

за участю секретаря Бражніченко І.О.

представника боржника Костенко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства «Челябінський трубопрокатний завод», боржник Українська державна корпорація по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт «Укрмонтажспецбуд», про визнання і примусове виконання рішення іноземного суду, -

в с т а н о в и в :

14 квітня 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва суду надійшла зазначена заява в якій заявник просив: визнати, видати виконавчий лист та примусово виконати рішення Арбітражного суду Челябинської області від 08.05.2018 року у справі №А76-24594/2015 про стягнення з Української державної корпорації по виконанню монтажних та спеціальних будівельних робіт «Укрмонтажспецбуд» на користь заявника заборгованість за поставлений товар в межах договору №1943 від 05.08.2013 в розмірі 2174535,41 рублів, в тому числі суми основного боргу в розмірі 1936018,00 рублів, пені в розмірі 238517,41 рублів за період з 18.11.2014 по 15.09.2015, а також витрат державного мита в розмірі 33872,67 рублів.

Заява представником позивача обгрунтована тим, що Українська державна корпорація по виконанню монтажних та спеціальних будівельних робіт «Укрмонтажспецбуд» належним чином не виконувала свої зобов`язання перед заявником, тому він звернувся до Арбітражного суду Челябінської області з позовом до вказаного боржника.

Також зазначено, що відповідач Шевченківським районним судом м. Києва належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджено, зокрема, протоколом судового засідання від 21.09.2017 по справі №761/30279/17 відповідно до якого встановлено, що документи доручення російського суду вважати врученими «Укрмонтажспецбуд».

Зазначено, що документом, який підтверджує підсудність розгляду вказаного позову у Арбітражному суді Челябінської області являється договір поставки відповідно до п.7.11 якого визначено, що у випадку неврегулювання розбіжностей в процесі перемовин, дозволяється за вибором позивача, зокрема і в Арбітражному суді Челябінської області.

Рішенням суду від 04.05.2018 (оголошення резолютивної частини) позов було задоволено в повному обсязі.

В клопотанні заявник посилається на ст. 7 Угоди від 20.03.1992 про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, яка ратифікована 19.12.92 Постановою ВР N2889-XII та зазначає, що строк виконання рішення на час звернення із вказаним клопотанням не минув і оскільки для належного виконання рішення має бути видано виконавчий лист, заявник звернувся до суду із вказаним клопотанням.

В судове засідання представник заявника не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду клопотання.

Відповідно до положень ч.5 ст.467 ЦПК України неявка представника заявника не є перешкодою для подальшого розгляду клопотання, з врахуванням зазначеного, суд розглянув справу у відсутність представника заявника.

Представник Української державної корпорації по виконанню монтажних та спеціальних будівельних робіт «Укрмонтажспецбуд» надав письмові заперечення проти задоволення клопотання, які підтримав в судовому засіданні, зазначивши, зокрема, що воно підписане особою без належних повноважень, суду не надано доказів, що спір розглянуто компетентним судом. Також представник зауважив, що відповідно до Київської угоди відсутні підстави для розгляду справи на території Російської Федерації та спір мав розглядатись Господарським судом м.Києва. Представник зазначив, що до клопотання заявником не додано документ, що підтверджує угоду сторін по справах договірної підсудності щодо розгляду справи Арбітражним судом Челябінської області. Крім того представник зауважив, що на даний час закінчився строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Вислухавши пояснення представника Української державної корпорації по виконанню монтажних та спеціальних будівельних робіт «Укрмонтажспецбуд», оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання з наступних підстав.

Так, положеннями ст. 462 ЦПК України визначено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно з положенням статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Вказані правовідносини регулюються, зокрема, положеннями Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, яка ратифікована Постановою ВР N2889-XII від 19.12.92 (надалі - Київської угоди).

В свою чергу, Постановою Пленуму Верховного Суду України N 12 від 24.12.99 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» в пункті 3 роз`яснено, що клопотання про визнання й виконання арбітражного рішення (рішення третейського суду), постановленого на території держави-Договірної Сторони, відповідно до київської Угоди вирішується компетентним судом іншої Договірної Сторони за правилами цієї Угоди. Наявність у клопотанні посилань на Нью-Йоркську або Європейську конвенцію сама по собі не може бути підставою для відмови в його задоволенні.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Арбітражного суду Челябинської області від 08.05.2018 року у справі №А76-24594/2015 стягнуто з Української державної корпорації по виконанню монтажних та спеціальних будівельних робіт «Укрмонтажспецбуд» на користь заявника заборгованість за поставлений товар в межах договору №1943 від 05.08.2013 в розмірі 2174535,41,37 рублів, в тому числі суми основного боргу в розмірі 1936018,00 рублів, пені в розмірі 238517,41 рублів за період з 18.11.2014 по 15.09.2015, а також витрат державного мита в розмірі 33872,67 рублів.

Як зазначено виконавчому листі, виданого 19.06.2018 Арбітражним судом Челябинської області, оригінал якого долучений до клопотання, рішення набрало законної сили 09.06.2018 року. А строк пред`явлення виконавчого листа до виконання - три роки (а.с.19-22).

Заперечуючи проти клопотання, представник Української державної корпорації по виконанню монтажних та спеціальних будівельних робіт «Укрмонтажспецбуд» вказував про відсутність повноважень у представника заявника на підпис клопотання, то воно спростовується наявністю відповідної довіреності №2020/ЧТПЗ/264 від 01.01.2021 на ім`я Савіна Д.О., повноваження якого перевірені судом під час прийняття клопотання до розгляду.

Щодо посилання представника Української державної корпорації по виконанню монтажних та спеціальних будівельних робіт «Укрмонтажспецбуд» про розгляд справи некомпетентним судом, слід зазначити наступне.

Пунктом 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності передбачено, що Компетентний суд держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав має право розглядати зазначені в статті 1 цієї Угоди спори, якщо на території цієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав:

а)відповідач мав постійне місце проживання або місце знаходження на день висування позову.

Якщо у справі беруть участь декілька відповідачів, що знаходяться на території різних держав - учасниць Співдружності, спір розглядається за місцем знаходження будь-якого відповідача за вибором позивача;

б) здійснюється торгова, промислова або інша господарська діяльність підприємства (філіалу) відповідача;

в) виконано або має бути повністю або частково виконано зобов`язання з договору, що є предметом спору;

г) мала місце дія або інша обставина, що стала основою для вимог щодо відшкодування шкоди;

д) має постійне місце проживання або місце знаходження позивач за позовом про захист ділової репутації;

є) знаходиться контрагент-постачальник, підрядник або той, хто надає послуги (виконує роботи), і спір стосується укладення, зміни і розірвання договорів.

Компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода Сторін про передачу спору до суду.

Відповідно до п.п. 7.11 та 7.12 договору №1943, укладеному між сторонами 05.08.2013, вбачається домовленість сторін, що у випадку неможливості врегулювання, всі спори, розбіжності або вимоги, що виникають із договору або у зв`язку з ним, в тому числі що стосуються його виконання, порушення, розірвання чи недійсності, підлягають вирішенню в Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгівельно-промисловій палаті РФ (м. Москва, РФ) у відповідності з його регламентом, або в Арбітражному суді Челябинської області у відповідності з АПК РФ по вибору позивача; місцем розгляду спорів являється Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгівельно-промисловій палаті РФ (м. Москва, РФ) або Арбітражний суд Челябинської області (м. Челябинськ, РФ).

Отже, судом під час розгляду клопотання встановлено, що позов було розглянуто компетентним судом відповідно до вищевказаної письмової угоди сторін.

Стаття 463 ЦПК України визначає, що рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Представник боржника в судовому засіданні зазначала, що однією з підстав для відмови в задоволенні клопотання є пропуск строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Проте, пропуск строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання не може бути підставою для відмови в задоволенні заявленого клопотання, оскільки це є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження згідно з положеннями Закону України «Про виконавче провадження», а в даному випадку заява подана до суду до закінчення трирічного строку.

Частиною 1 статті 462 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

При цьому, в п.3 ч.3 ст.466 ЦПК України визначено, що до клопотання додаються такі документи: документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи;

Стаття 468 ЦПК України визначає, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено:

1) якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили;

2) якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи;

3) якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України;

4) якщо раніше ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, яка порушена до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді;

5) якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Кодексом строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні;

6) якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду;

7) якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України;

8) якщо раніше в Україні було визнано та надано дозвіл на виконання рішення суду іноземної держави у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що і рішення, що запитується до виконання;

9) в інших випадках, встановлених законами України.

У відповідності до ст.9 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, яка ратифікована Постановою ВР N2889-XII від 19.12.92 передбачено, що у виконанні рішення може бути відмовлено на прохання Сторони, проти якої воно направлене, тільки якщо ця Сторона надасть компетентному суду за місцем, де виклопочується виконання рішення, докази того, що:

а) судом держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав, що запитується, раніше винесене рішення, яке набуло законної чинності у справі між тими самими Сторонами, про той самий предмет і на тій самій підставі;

б) є визнане рішення компетентного суду третьої держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав або держави, що не є членом Співдружності, по спору між тими ж Сторонами, про той же предмет і на тій же підставі;

в) спір згідно з цією Угодою вирішений некомпетентним судом;

г) інша Сторона не була повідомлена про процес;

д) закінчився трирічний термін давності подання рішення щодо примусового виконання.

А вимогами ст.8 Київської угоди передбачено, що до клопотання додаються докази про повідомлення іншої Сторони про процес.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з вищезазначеним клопотанням, сторона заявника не надала документу, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, як того вимагає ст. 466 ЦПК України та ст.8 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності.

Заявником на підтвердження належного повідомлення боржника надано копії підтверджень про вручення документа, які складені Шевченківським районним судом міста Києва

Так, перевіряючи обставини справи під час розгляду вказаного клопотання, судом встановлено, що відповідно до протоколу судового засідання, копія якого долучена до заяви (а.с.73), вбачається, що документи доручення російського суду відповідно до ст.418 ч. 6 ЦПК України (в редакції, що діяла на час здійснення вказаної процесуальної дії) вважати врученими (а.с.73).

Такими документами відповідно до наявної в матеріалах справи підтвердження про виконання доручення про вручення, є ухвала Арбітражного суду Челябинської області від 08.06.2017 про відкладення судового засідання у справі А76-24594/2015 (а.с.71).

В свою чергу, із змісту рішення Арбітражного суду Челябинської області від 08.05.2018 року у справі №А76-24594/2015 вбачається, що ухвалою від 08.06.2017 судовий розгляд відкладено на 09.04.2018 і відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся через компетентний орган - Шевченківський районний суд м. Києва.

Отже, про судове засідання, призначене на 09.04.2018 відповідач - Українська державна корпорація по виконанню монтажних та спеціальних будівельних робіт «Укрмонтажспецбуд», - була повідомлена належним чином.

Однак, безпосередньо в рішенні Арбітражного суду Челябінської області зазначено, що ухвалою суду від 04.04.2018 головуючого судового складу проведена заміна судді Трапезнікової Н.Г. суддею Орловим А.В., справу передано на розгляд судді Орлову А.В. Ухвалою від 09.04.2018 судовий розгляд по справі відкладено на 04.05.2018.

Зі змісту вказаного рішення суду також вбачається, що судове засідання 04.05.2018 проведено у відсутності відповідача - Української державної корпорації по виконанню монтажних та спеціальних будівельних робіт «Укрмонтажспецбуд» і відзиву на позов ним надано не було.

Доказів належного повідомлення відповідача по справі Української державної корпорації по виконанню монтажних та спеціальних будівельних робіт «Укрмонтажспецбуд» про заміну головуючого судді та відкладення судового розгляду із 09.04.2018 на 05.05.2018 , - матеріали наданого клопотання не містять.

Таким чином, суд не може взяти до уваги підтвердження про виконання доручення іноземного суду, як належний доказ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, оскільки таке підтвердження лише містить інформацію про повідомлення виключно про дату судового засідання 09.04.2018, тоді як позов був розглянутий із постановленням рішення 04.05.2018.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні під час розгляду вказаного клопотання не встановлено, що відповідача було повідомлено про судовий процес, який відбувся саме 04.05.2018, тому суд прийшов до висновку, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду - відповідач, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи, який відбувся 04.05.2018, - тому наявні правові підстави для відмови в задоволенні вказаного клопотання відповідно до п.2 ч.2 ст. 468 ЦПК України та п.п. «г» ст.9 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності.

З врахуванням встановленого суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для надання згоди на примусове виконання рішення іноземного суду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.462-470 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Челябінський трубопрокатний завод», боржник Українська державна корпорація по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт «Укрмонтажспецбуд», про визнання і примусове виконання рішення іноземного суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Повний текст складений 14.07.2021.

Суддя: