Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

29.09.2021 Справа №607/3455/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі головуючого судді Грицай К.М.,

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, у якому просить: 1) визнати спільною сумісною власністю сторін наступне майно: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 88,0 кв.м., житловою площею 43,9 кв.м.; однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 49,6 кв.м., житловою площею 20,9 кв.м.; гараж VI в будинку АДРЕСА_3 , загальною площею 20.3 кв.м.; 2) в порядку поділу майна подружжя виділити в особисту приватну власність ОСОБА_1 однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 49,6 кв.м., житловою площею 20,9 кв.м., загальною вартістю 108589 грн. та гараж VI в будинку АДРЕСА_3 , загальною площею 20,3 кв.м., припинивши режим спільної сумісної власності подружжя на дане майно; 3) залишити в особистій приватній власності ОСОБА_2 двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 88,0 кв.м., житловою площею 43,9 кв.м., припинивши режим спільної сумісної власності подружжя на дане майно.

В обґрунтування позовних вимог вказує на наступні обставини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2002 року. В шлюбі у них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з відповідачем. За час перебування у шлюбі сторонами у 2008 році було нажито спільне майно, а саме: двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 88,0 кв.м., житловою площею 43,9 кв.м., титульним власником якої є відповідач ОСОБА_2 , загальною вартістю 206935,4 грн.; однокімнатна квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 49,6 кв.м., житловою площею 20,9 кв.м., титульним власником якої є відповідач ОСОБА_2 , загальною вартістю 108589 грн.; гараж VI в будинку АДРЕСА_3 , загальною площею 20,3 кв.м., титульним власником якої є відповідач ОСОБА_2 , загальною вартістю 30451 грн. Свідоцтва на право власності та технічні паспорти на вказані квартири та гараж знаходяться у відповідача, з якою не досягнуто домовленості щодо порядку поділу набутого майна подружжя. З врахуванням наведеного просить суд задовольнити позовні вимоги.

15 березня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Попова-Завгородня С.Г. у судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з`явилась, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивач не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Суд встановив, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2002 року. Від даного шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час спільного подружнього життя відповідач ОСОБА_2 набула у власність наступне нерухоме майно: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 88,0 кв.м., житловою площею 43,9 кв.м.; однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 49,6 кв.м., житловою площею 20,9 кв.м.; гараж VI в будинку АДРЕСА_3 , загальною площею 20,3 кв.м.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 241872287 від 26 січня 2021 року, двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 88,0 кв.м., житловою площею 43,9 кв.м., вартістю 206935,40 грн. належить на праві приватної власності ОСОБА_2 . Дата прийняття рішення про державну реєстрацію 09 травня 2008 року. Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, НОМЕР_1 , 09.05.2008, виконком Тернопільської міської ради.

Також, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 241873349 від 26 січня 2021 року, однокімнатна квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 49,6 кв.м., житловою площею 20,9 кв.м., вартістю 108589,00 грн. належить на праві приватної власності ОСОБА_2 . Дата прийняття рішення про державну реєстрацію 09 травня 2008 року. Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, НОМЕР_2 , 09.05.2008, виконком Тернопільської міської ради.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 241874583 від 26 січня 2021 року, гараж VІ в будинку АДРЕСА_3 , загальною площею 20,3 кв.м., вартістю 30451,00 грн. належить на праві приватної власності ОСОБА_2 . Дата прийняття рішення про державну реєстрацію 09 травня 2008 року. Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, НОМЕР_3 , 09.05.2008, виконком Тернопільської міської ради.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом положень ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з вимогами ст. 69, 70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною 3 статті 70 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Суд встановив, що спірні квартири та гараж є об`єктами спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою подружжя дане майно розділено не було.

Відповідачем не було подано доказів, що вказане майно було придбане за кошти, що належать їй особисто.

Поряд з тим, позивач у своєму позові зазначає, що неповнолітня дитина сторін проживає разом з відповідачем, а тому вважає за необхідне залишити у особистій приватній власності ОСОБА_2 двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 88,0 кв.м., житловою площею 43,9 кв.м., вартістю 206935,40 грн.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Згідно з вимогами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В силу вимог ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом виділення в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, ОСОБА_1 в особисту приватну власність нерухоме майно: однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 49,6 кв. м., житловою площею 20,5 кв.м., загальною вартістю 108589,00 грн. та гараж VI в будинку АДРЕСА_3 , загальною площею 20,3 кв.м., загальною вартістю 30451,00 грн.; залишивши в особистій приватній власності ОСОБА_2 нерухоме майно: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 88,0 кв. м., житловою площею 43,9 кв.м., загальною вартістю 206935,40 грн., припинивши режим спільної сумісної власності подружжя на дане майно

В силу вимог ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в користь позивача 1390грн. 40 коп. понесених судових витрат.

Керуючись ст.60, 63, 68, 69, 70 Сімейного кодексу України, ст. 391 Цивільного кодексу України, ст. 4, 12, 81, 263, 265, 268, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.

В порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, виділити ОСОБА_1 в особисту приватну власність нерухоме майно: однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 49,6 кв. м., житловою площею 20,5 кв.м., загальною вартістю 108589,00 грн. та гараж VI в будинку АДРЕСА_3 , загальною площею 20,3 кв.м., загальною вартістю 30451,00 грн.;

- залишити в особистій приватній власності ОСОБА_2 нерухоме майно: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 88,0 кв. м., житловою площею 43,9 кв.м., загальною вартістю 206935,40 грн., припинивши режим спільної сумісної власності подружжя на дане майно.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1390грн. 40 коп. понесених судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: с. Старий Вовчинець, Глибоцький район, Чернівецька область, паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Глибоцьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 10 грудня 1996 року, РНОКПП невідомий.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП невідомий.

Повний текст судового рішення складений 04 жовтня 2021 року.

Головуючий суддяК. М. Грицай