Справа № 301/2378/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2021 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Бобик О.І.

за участю секретаря судового засідання Кузьми А.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Іршава у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Позивач посилається на те, що між нею та відповідачем 10.07.2014 було укладено шлюб, який рішенням Іршавського районного суду від 30 травня 2017 року розірвано. Під час перебування в шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_5 .

Зазначає, що після розлучення вона уклала шлюб з ОСОБА_6 . Від даного шлюбу має сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, протягом 2021 року дочку ОСОБА_8 матеріально не утримує.

Вказує, що відповідач займається перевезенням пасажирів з України до Чеської Республіки, а також працевлаштуванням чоловіків на польських візах у такій, інших утриманців не має.

Вона з дитиною проживає у своїх батьків за адресою : АДРЕСА_1 .

Посилаючись на викладене просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_8 розмірі 5000 грн. щомісячно з дня пред`явлення позову до суду до досягнення нею повноліття.

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 02.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

14.09.2021 представником відповідача ОСОБА_4 подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач вимоги, викладені в позовній заяві, визнає частково. Зазначає, що після розірвання шлюбу між відповідачем та позивачкою укладено домовленість, згідно якої він добровільно сплачує позивачці аліменти у розмірі 1200,00 гривень, які сплачує по сьогоднішній день. Також відповідач бере активну участь у утриманні своєї доньки, постійно купує їй елементи одягу, іграшки, велосипед, продукти харчування та інше. Посилання позивачки на те, що відповідач займається перевезеннями пасажирів з України до Чеської Республіки, а також працевлаштуванням там чоловіків не відповідає дійсності, так як він їхав до Чеської Республіки на сезонні роботи так як і інші. Крім того, 12.06.2021 відповідач депортований з Чеської Республіки та отримав заборону в`їзду у вказану країну, чим втратив основне місце роботи. Також, 13.03.2021 відповідач уклав шлюб з ОСОБА_9 , яка є вагітною терміном 8 місяців. Враховуючи викладене, згідний на сплату аліментів на утримання дитини в розмірі 1500 гривень щомісячно.

29.09.2021 позивачкою ОСОБА_10 подано відповідь на відзив, у якій вказує, що протягом 2021 року відповідач дочку ОСОБА_8 не утримує. Також твердження відповідача, що він перебуває у іншому шлюбі нічим не стверджено. Крім того, приєднала до матеріалів справи фотознімки на підтвердження того, що ОСОБА_3 дійсно займається перевезеннями пасажирів з України до Чеської Республіки.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання з`явилися, позовні вимоги підтримали, з мотивів викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнали частково, не заперечували проти стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1500 гривень на утримання дитини, щомісячно, у решті позовних вимог просили відмовити з мотивів викладених у відзиві.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та оцінивши докази по справі, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 10.07.2014, який рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 30.05.2017 розірвано (а.с.8).

Від даного шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7).

Неповнолітня дочка ОСОБА_8 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою виданою старостою села Кушниця № 493 від 30.07.2021 (а.с. 9).

Позивачка ОСОБА_1 перебуває у шлюбі із ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 відповідач ОСОБА_3 уклав шлюб із ОСОБА_9 , після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_11 (а.с.27).

Відповідно до довідки, виданої Іршавською міською лікарнею № 1130 від 29.09.2021 ОСОБА_12 народила дитину ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно відповіді на запит ТСЦ МВС № 2146 за відповідачем ОСОБА_3 значиться зареєстрований транспортний засіб марки Mercedes-benz Vito, н.з. НОМЕР_3 .

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Право дитини на належне утримання передбачено низкою норм законодавства України.

Так, частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч.8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вказаною статтею СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Оскільки на теперішній час дитина сторін постійно проживає разом з позивачем, суд вважає, що позивач має право на отримання аліментів від батька дитини, який повинен виконувати свій обов`язок щодо утримання дитини належним чином.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, а саме те, що дитина поживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, позивач офіційно не працює, перебуває у іншому шлюбі, має на утриманні сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач офіційно не працевлаштований, дохід є мінливим, однак такий є молодою працездатною особою і має можливість працевлаштуватись, має іншу сім`ю та має на утриманні дружину та дитину ІНФОРМАЦІЯ_4 . Виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи законодавчо встановлений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з огляду на інтереси дитини, з урахуванням принципу співмірності, розумності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 2500,00 грн. починаючи з 25.08.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір у сумі 908 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 84, 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 141, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 352, 354, 430, ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно із їх індексацією відповідно до вимог законодавства, починаючи з 25.08.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Іршавський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 жовтня 2021 року.

Суддя Іршавського

районного суду: О. І. Бобик