Справа № 653/3822/20
Провадження № 2/653/502/21
РІШЕННЯ

іменем України

19 серпня 2021 року

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Берлімової Ю.Г.

за участю секретаря Волвенко А.О.

представника позивача Литвинової Ж.М.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 1769 грн. 09 коп. та витрат по сплаті судового збору в сумі 2102 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що між позивачем, який є постачальником електричної енергії та відповідачем, яка являється споживачем укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за № 37209339.

Вказує, що позивач надав відповідачу послуги за адресою: АДРЕСА_1 , однак всупереч умов договору, відповідач не здійснює сплату за спожиту електричну енергію в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість, що складає 1769 грн. 09 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Представник позивача за довіреністю Литвинова Ж.М. в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримала. Вказала, що відповідач є споживачем послуг, які надає позивач та, що ОСОБА_1 не здійснює оплату за них в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні категорично заперечувала проти пред`явлених до неї позовних вимог. Наголосила, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач, вказуючи про існування боргу включив до суми борг попереднього періоду, не враховуючи при цьому суму переплати 1515 грн. 45 коп. Вказує, що вказана переплата виникла внаслідок того, що ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» в порядку наказного провадження зверталось до суду з вимогою про стягнення заборгованості за надані послуги з електропостачання, але такий судовий наказ було скасовано. Під загрозою відключення будинку від електроживлення відповідач сплатила борг, хоча не визнавала його та після того, як судовий наказ був скасований зверталась до енергокомпанії з вимогою повернути зайво сплачені кошти, що зроблено не було. У зв`язку із цим, відповідач здійснювала оплату послуг з урахуванням коштів, що вважає переплатою після скасування судового наказу, що так й не була їй повернута, що на її думку не дає підстав для звернення наразі до неї з вимогою про сплату того ж боргу, що вже був предметом розгляду в справі № 653/4201/16. З огляду на це, просить відмовити в позовних вимогах за їх безпідставністю.

Суд, вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши надані докази і оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини у сфері постачання та споживання електроенергії регулюються ст. ст. 714, 1166 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14 березня 2018 року № 312.

У відповідності до пункту 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії», передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребувала отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Згідно п. 8 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Пунктом 1.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Відповідно до п. 1.2.15 ПРРЕЕ укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії ( п. 2.1.6 ПРЕЕ).

Як встановлено ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

За змістом статей 509, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» являється енергопостачальником та має ліцензію на право проводження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 червня 2018 року № 429.

Звернення позивача до суду зумовлено тією обставиною, що відповідач приєдналась до договору про постачання електричної енергії постачальником шляхом споживання електричної енергії, проте ухиляється від сплати послуг, внаслідок чого виникла заборгованість.

В якості підтвердження наявності між сторонами договірних відносин, позивач надав до суду типовий договір № 37209339, споживачем за яким являється ОСОБА_1 .

Згідно до п. 4.12. Правил роздрібного ринку електричної енергії, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Зі змісту п. 5.10, пп.1 п. 6.2. договору вбачається, що оплата рахунку постачальника має бути здійснена споживачем у строки, визначені рахунком, але не менше 5 робочих днів з дати отримання. Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.

Позивач наголосив на тому, що в даному випадку факт приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг відбувся внаслідок споживання електричної енергії за адресою відповідача.

Так, судом встановлено, що відповідач зареєстрована у АДРЕСА_1 та з відомостей по особовому рахунку вбачається, що з січня 2019 року по жовтень 2020 року включно по особовому рахунку відповідача відбувалось нарахування електричної енергії, внаслідок її споживання.

Також за цей період споживач здійснював по особовому рахунку часткові оплати послуг. Разом з цим, сума виниклої заборгованості за спожиту електричну енергію складає 1769 грн. 09 коп.

Надаючи оцінку позиції відповідача, яка категорично заперечує проти позовних вимог суд звертає увагу на тому, що ОСОБА_1 не заперечує факт отримання та споживання електричних послуг, а також часткову оплату за них.

Разом з тим, заперечення ОСОБА_1 фактично зводяться до невизнання факту пред`явлення до неї позовних вимог про стягнення заборгованості, оскільки на її думку, в неї наявна переплата за послуги електропостачання, що виникла внаслідок оплати нею боргу в сумі 1515 грн. 45 коп., що була сплачена нею під загрозою відключення від електромережі в період часу, коли ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» зверталось до суду із заявою про стягнення з неї заборгованості за надані та отримані послуги з електропостачання по договору, в результаті чого суд виніс судовий наказ про стягнення з неї суми боргу.

Відповідач, вважаючи, що оскільки в подальшому вказаний судовий наказ був скасований, то в неї автоматично виникла переплата за сплачений борг, що не визнавався нею, проте незважаючи на її звернення ці кошти не були їй повернуті, у зв`язку із чим вважає, що оскільки безпідставно нарахований борг після скасування судового наказу так і не був анульований (списаний), то цей борг з того часу обліковується на рахунку споживача, а тому в даній справі предметом спору є той самий борг, який вже був предметом розгляду у справі № 653/4201/16.

Суд вважає позицію відповідача хибною, не змістовною та такою, що суперечить наявним матеріалам справи.

Так, суд враховує, що судовим наказом, виданим 22 грудня 2016 року Генічеським районним судом Херсонської області (справа № 653/4201/16) з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» було стягнуто заборгованість за надані та отримані послуги з енергопостачання в сумі 1515 грн. 45 коп.

З пояснень відповідача вбачається, що вказана сума була нею сплачена, незважаючи на невизнання наявності боргу.

Так, ухвалою Генічеського районного суду від 17 лютого 2017 року судовий наказ № 653/4201/16 був скасований за заявою боржника, оскільки встановлений спір про право.

Вказані обставини відповідач помилково трактує як такі, що визначають відсутність у споживача заборгованості, а сам факт скасування судового наказу, за яким нею сплачений борг вважає обставиною, що вказує на наявність переплати за особовим рахунком споживача.

Суд не погоджується із вказаною позицією та наголошує на тому, що судовий наказ видається лише в разі наявності безспірного права стягувача на отримання належної йому виплати та оскільки суд встановив наявність спору щодо розміру заборгованості, що вказує на те, що вимога стягувача не є безспірною, то судовий наказ був скасований.

Разом з тим, це не вказує та не свідчить про те, що судом встановлена неправомірність нарахування суми боргу.

При цьому суд враховує, що відповідач сплатила суму, що визначалась як заборгованість та згідно виписки по особовому рахунку продовжила користуватись послугами, сплачувати частково їх вартість.

Також суд не погоджується із тим, що предметом спору у вказаній справі є той самий борг, який вже був предметом розгляду у справі № 653/4201/16, оскільки це спростовується інформацією по особовому рахунку споживача та самим змістом пред`явлених позовних вимог.

Так, згідно відомості нарахувань та оплати у період з січня 2019 року залишок на початок періоду становив 0 та на кінець періоду 412 грн. 56 коп., у лютому споживач частково здійснив оплату та залишок на кінець періоду з урахуванням нарахувань та сплати склав 593 грн. 25 коп.

На кінець періоду, враховуючи, що споживач здійснював оплату за послуги не в повному обсязі залишок склав 1769 грн. 09 коп., що й становить суму, пред`явлену до стягнення.

Таким чином, оскільки відповідач, будучи споживачем електричної енергії, яку поставляє позивач, не сплачує кошти за спожиту електричну енергію в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість перед енергопостачальником, суд вважає можливим задовольнити заявлений позов шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 1769 грн. 09 коп.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Оскільки позовні вимоги підлягають повному задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судовий збір в сумі, яка була сплачена позивачем при зверненні до суду з позовом, а саме у розмірі 2102 грн.

Керуючись ст. 714 ЦК України, ст. 1166 ЦК України, Закону України «Про ринок електричної енергії», суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» (, рахунок IBAN: НОМЕР_2 з ТВБВ № 10021/01 Філія обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 352457) заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 1769 (одна тисяча сімсот шістдесят дев`ять) грн. 09 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» (рахунок НОМЕР_3 з ТВБВ № 10021/01 Філія обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 352457) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн. (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25 серпня 2021 року.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова