Справа № 461/6005/17 Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 22-з/811/85/21 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 30 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до виконавчого комітету Львівської міської ради, третя особа - управління житлового господарства департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, про надання житла,

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом, в якому просили зобов`язати виконавчий комітет Львівської міської ради надати на їхню сім`ю благоустроєне житло у вигляді окремої квартири в першому новозбудованому житловому будинку або першу звільнену квартиру в житловому будинку у місті Львові у межах норми житлової площі, з урахуванням права на додаткову площу, що відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам.

Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що квартира АДРЕСА_1 , який 06.08.2009 року визнано аварійним й таким, що загрожує обвалом, однак, їхні звернення до виконавчого комітету Львівської міської ради впродовж тривалого періоду часу про відселення з цієї квартири та надання їм іншого благоустроєного житла є безрезультатними.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не надає їм жилого приміщення відповідно до вимог ст.ст. 110, 112 ЖК України, вони вимушені були звернутись до суду із вказаним позовом, враховуючи те, що будинок загрожує обвалом і це становить небезпеку для їхнього життя.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 30 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року рішення Галицького районного суду м.Львова від 30 травня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 задоволено частково.

Зобов'язано виконавчий комітет Львівської міської ради надати на сім`ю у складі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 інше благоустроєне житло взамін жилого приміщення квартири АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з виконавчого комітету Львівської міської ради у користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1600 грн.

Постановою Верховного Суду від 06 травня 2020 року касаційну скаргу виконавчого комітету Львівської міської ради залишено без задоволення, постанову Львівського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року залишено без змін.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року у задоволенні заяви виконавчого комітету Львівської міської радипро роз`яснення постанови Львівського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року відмовлено.

У квітні 2021 року позивач ОСОБА_1 подала до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просить суд чітко зазначити майно, яке має бути надано відповідачем, та дії, що треба виконати, а саме: зобов`язати виконавчий комітет Львівської міської ради надати на сім`ю у складі: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 інше благоустроєне житло, загальною площею не менше 113,47 кв.м., взамін жилого приміщення квартири АДРЕСА_1 , яке позивачі передадуть виконавчому комітету Львівської міської ради.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що рішення суду залишається невиконаним.

На переконання позивача, невиконання рішення суду зумовлене некоректним розумінням відповідачем поняття «взамін», яке вжито в резолютивній частині постанови апеляційного суду.

Позивач вказує, що ухвалюючи рішення, апеляційний суд не зазначив майно, яке підлягає передачі, чи дії, що треба виконати, і відповідач до сьогоднішнього дня не виконує рішення суду та не надає інформації, яка ж площа квартири належить позивачам в межах виконання рішення суду.

Позивач вважає, що для дотриманням вимог ЖК України, на їхню сім`ю, серед членів якої є особа з інвалідністю, відповідач повинен надати жиле приміщення, загальна площа якого не повинна бути менша 113,47 кв.м., позаяк, відповідач пропонував для відселення її сім`ї жиле приміщення, площею 36,7 кв.м., тобто такої площі, як має жиле приміщення, з якого вони підлягають відселенню, однак, таке не відповідає санітарно-технічним нормам забезпечення за площею.

В судове засідання апеляційного суду представник виконавчого комітету Львівської міської ради повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи виконавчий комітет Львівської міської ради був належним чином повідомлений, від представника Кохана О.І. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у щорічній відпустці, однак, у задоволенні цього клопотання колегією суддів відмовлено, оскільки відповідно до частини четвертої статті 270 ЦПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, а тому заяву розглянуто апеляційним судом у відсутності сторони відповідача.

Заслухавши пояснення сторони позивача ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав.

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Враховуючи наведені вище норми процесуального закону та часткове задоволення апеляційним судом позову в межах заявлених позивачами позовних вимог, серед яких не було вимоги про передачу (надання) конкретно визначеного жилого приміщення та/або жилого приміщення із зазначенням площі такого приміщення, колегія суддів доходить висновку про відсутність визначених частиною першою статті 270 ЦПК України підстав для ухвалення додаткового рішення у даній справі, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити. Керуючись ст.ст.270, 389 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 30 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до виконавчого комітету Львівської міської ради, третя особа - управління житлового господарства департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, про надання житла, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Повний текст ухвали складений 27 вересня 2021 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич