ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2021 року м. Чернівці Справа № 727/6374/17

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М.,

секретар: Герман Я.І.,

позивач/відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 ,

відповідач/позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_2 ,

при розгляді справи за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від імені ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 грудня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Мамчина П.І., повний текст судового рішення складено 06 січня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, який в подальшому неодноразово змінював.

Посилався на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 1994 року по 04 листопада 2015 року. Фактично шлюбні відносини були припинені з жовтня 2014 року, що підтверджується рішенням суду про розірвання шлюбу.

З моменту припинення шлюбних відносин він проживає по АДРЕСА_1 , а відповідачка по АДРЕСА_2 .

Під час шлюбу ними придбано квартиру АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 31 грудня 2004 року. На момент придбання дана квартира складалася з двох житлових кімнат загальною площею 40,20 кв.м., в тому числі житловою 23,60 кв.м. В період шлюбу за спільні кошти ними здійснено перепланування та добудову до даної квартири, які були узаконені та 23 лютого 2011 року отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, відповідно до якого квартира складається з чотирьох житлових кімнат загальною площею 61,80 кв.м., в тому числі житловою 45,60 кв.м.

У 2010-2011 роках спільно із сусідом по АДРЕСА_4 на подвір`ї будинковолодіння ними самочинно збудовано гараж на два заїзди загальною площею приблизно 64 кв.м.

Провадження №22-ц/822/299/21

В 2007 році ними на його ім`я було придбано двокімнатну квартиру в новобудові АДРЕСА_5 загальною площею 67,50 кв.м., в тому числі житловою 36,60 кв.м. Для придбання вказаної квартири 25 грудня 2007 року ним було отримано в борг у ОСОБА_4 кошти в розмірі 320 000 грн, що підтверджується розпискою від 25 грудня 2007 року. Однак, між ними було досягнуто домовленості, що ОСОБА_4 отримує в МПП «Кобра-Люкс» 320 000 грн у вигляді безпроцентної поворотної фінансової допомоги, а обов`язок по поверненню боргу перед підприємством залишається за ОСОБА_1 , який він має повернути до 2022 року. Станом на 01 листопада 2017 року борг ОСОБА_4 перед МПП «Кобра-Люкс» становить 306 690 грн.

В подальшому за договором дарування від 06 вересня 2013 року вказану квартиру було подаровано сину ОСОБА_5 .

Також у спільній частковій власності перебуває 55/100 частин житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_4 , з яких йому належить 46/100 частин, а відповідачці 9/100 частин.

Працюючи в органах внутрішніх справ і перебуваючи на житловій черзі ще до реєстрації з відповідачкою шлюбу в 1992 році він отримав квартиру АДРЕСА_1 .

18 лютого 1994 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою і одразу зареєстрував її та її сина від першого шлюбу ОСОБА_6 в даній квартирі. Пізніше він сина усиновив та дав йому прізвище ОСОБА_5 .

У травні 1994 року вони вказану квартиру приватизували в наступних частках: йому, ОСОБА_1 , у власність передано 33%, ОСОБА_2 - 33% та ОСОБА_7 - 33%.

В 1995 році квартира була реконструйована та становить 55/100 частин житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 та складається в житловому будинку літ.А квартира АДРЕСА_6 з чотирьох кімнат, загальною площею 89,50 кв.м., у тому числі житловою 67,40 кв.м., в підвалі: підвал ІІІ площею 7,60 кв.м., та коридор І загального користування площею 12,50 кв.м. (4,10 кв.м.); крім того: гараж літ.Б, а також криниця літ.К загального користування. 27 квітня 2004 року по даній квартирі було замінено правовстановлюючий документ і видано свідоцтво про право спільної часткової власності, відповідно до якого частки в будинку склали: ОСОБА_8 - 9/100, ОСОБА_2 - 9/100, ОСОБА_1 - 37/100.

Пізніше (в період з 2005 по 2011 роки) ними в частині житлового будинку знову здійснено перепланування та 26 квітня 2011 року знову був замінений правовстановлюючий документ.

13 лютого 2013 року ними було зареєстровано право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами АДРЕСА_7 , яка складається з: в підвалі: підвал ІІІ площею 7,60кв.м., та коридор І загального користування площею 12,50кв.м. (4,10кв.м.); на першому поверсі - коридор 1-1 площею 5,40кв.м., житлова кімната 1-2 площею 15,80кв.м., житлова кімната 1-3 площею 20,00кв.м., кухня 1-4 площею 8,10кв.м., санвузол 1-5 площею 5,60кв.м., житлова кімнатна 1-6 площею 14,80кв.м., житлова кімната 1-7 площею 18,00кв.м.; гараж літ.Б, а також криниця І загального користування, що складає 55/100 частин, а саме: 9/100 за ОСОБА_5 , 9/100 за ОСОБА_2 та 37/100 частин за ним, ОСОБА_1

26 грудня 2014 року ОСОБА_5 подарував ОСОБА_1 , належні йому 9/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_8 , внаслідок чого позивачу стало належати 46/100 частин спірного будинку.

Так, перепланування та реконструкція в період з 2005 року по 2011 рік здійснювалася за рахунок коштів, які він отримав в якості фінансової поворотної допомоги, а саме: - в 2008 році в МПП «Кобра-Люкс» ним отримано 180 000 грн, - в 2009 році в ТОВ ОРА «Кобра» ним отримано 320 000 грн.

Відповідно до довідки МПП «Кобра-Люкс» від 01 листопада 2017 року станом на 01 листопада 2014 року (дату припинення шлюбних відносин) заборгованість перед МПП «Кобра-Люкс» за договором безпроцентної цільової позики від 01 грудня 2008 року становить 118 620 грн.

Відповідно до довідки МПП «Кобра-Люкс» від 01 листопада 2017 року станом на 01 листопада 2014 року (дату припинення шлюбних відносин) заборгованість перед ТОВ ОРА «Кобра» за договором безпроцентної цільової позики від 26 лютого 2009 року становить 318 620 грн.

Посилався на те, що вищевказану отриману безпроцентну фінансову допомогу вони з відповідачкою витратили на потреби сім`ї, а саме: перебудову будинку, ремонт квартири та будівництво самочинного гаража. Однак, виплачує він самостійно. Загальний борг перед МПП «Кобра-Люкс» та ТОВ ОРА «Кобра» станом на дату припинення шлюбних відносин становить 437 240 грн. Крім цього, є заборгованість перед ОСОБА_4 в розмірі 306 690 грн.

Просив при розподілі майна врахувати наявні борги подружжя в розмірі 743 930 грн.

Також під час шлюбу придбано ряд меблів, техніки.

В його користуванні знаходиться: телевізор Panasonic вартістю 500 грн; холодильник Whirlpool вартістю 3 000 грн; килим (бежевий) 1 шт. вартістю 200 грн; шафа скляна кутова 1 шт. вартістю 300 грн; стінка з кутовою шафою 1 шт. вартістю 500 грн; комп`ютерний стіл 1 шт. вартістю 200 грн; комп`ютерний стілець вартістю 100 грн; меблі кухонні в комплекті вартістю 1 000 грн; газова варочна поверхня Ariston 1 шт. вартістю 700 грн; кондиціонер Yamaha 1 шт. вартістю 1 500 грн; кондиціонер LG 1 шт. вартістю 2 000 грн, загальна вартість рухомого майна, що знаходиться в його користуванні, складає 10 000 грн.

Вказане майно просив виділити йому.

В користуванні ОСОБА_2 знаходиться наступне рухоме майно: меблі в спальню білого кольору, які складаються з двоспального ліжка, шафи три дверної із дзеркалом, двох прикроватних тумб, двох пуфиків, комоду із шухлядами, тумби із дзеркалом та тумби під телевізор вартістю 7 000 грн; два телевізора марки Panasonic вартістю 3 000 грн; тумба під телевізор в гостьову кімнату коричневого кольору вартістю 300 грн; меблева кутова стінка-сервант вартістю 1 000 грн; м`яка частина, яка складається із дивану та одного крісла покриття із тканини коричневого кольору вартістю 3 000 грн; стіл столовий та шість стільців коричневого кольору вартістю 2750 грн; кутова шафа-купе коричневого кольору вартістю 2 000 грн; ліжко односпальне коричневе вартістю 1 000 грн; комп`ютерний стіл вартістю 750 грн; килим зеленого кольору вартістю 600 грн; килим коричневого кольору вартістю 1 000 грн; меблі на кухню коричневого кольору, які складаються із чотирьох навісних шаф та чотирьох нижніх тумб вартістю 5 000 грн; стіл кухонний та чотири стільчики вартістю 1 000 грн; витяжка фірми Арістон вартістю 800 грн; духова шафа електрична вартістю 1 700 грн; газова панель марки Арістон вартістю 2 000 грн; мікрохвильова піч марки Самсунг вартістю 850 грн; холодильник двокамерний світло-бежевого кольору вартістю 2 500 грн; кухонний комбайн Мулінекс вартістю 2 800 грн; меблі в прихожу світло бежевого кольору вартістю 850 грн; пральна машинка марки ВЕКО вартістю 2750 грн, загальна вартість рухомого майна, що знаходиться в користуванні ОСОБА_2 , складає 42 650 грн. Вказане майно просив виділити відповідачці.

Також в його користуванні є гараж металевий та альтанка металева. Дане майно відноситься до будинковолодіння АДРЕСА_8 , яке не підлягає поділу окремо як рухоме майно, а в сукупності відноситься до 55/100 частин житлового будинку.

Всі рухомі речі, які відповідачка вважала за необхідне забрати з будинку АДРЕСА_8 , нею були забрані в травні 2017 року. Крім цього, маючи вільний доступ до житла, із сейфу ОСОБА_2 забрала готівку в сумі 19 000 дол.США.

В грудні 2002 року він вийшов на пенсію за вислугою років як працівник МВС України та отримав вихідну допомогу у розмірі 19339,26 грн. Оскільки прожити за одну пенсію неможливо, ним було прийнято рішення про створення ТзОВ ОРА «Кобра», основним видом діяльності якого є надання послуг, пов`язаних з охороною, забезпечення безпеки тощо.

Відповідно до п.5.1 Статуту ТзОВ ОРА «Кобра» статутний фонд створений в розмірі 18 500 грн. Із них ОСОБА_1 було передано в статутний фонд майна на загальну суму 18 315 грн протягом січня-грудня 2003 року.

Таким чином, вважає, що ТзОВ ОРА «Кобра» створено за його особисті кошти.

Також в 2006-2007 роках за його особисті кошти створено МПП «Кобра-Люкс». Так, з 2006 року у нього значно зросла пенсія. Жив він на заробітну плату, а пенсію відкладав. Статутний фонд МПП «Кобра-Люкс» був створений за рахунок грошових та майнових внесків Засновника в розмірі 46 000 грн.

Просив визнати квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 61,80кв.м., житловою площею 45,60кв.м., вартістю 1 116 664 грн і яка зареєстрована за ОСОБА_2 спільним майном подружжя та визнати за ним право власності на Ѕ частку квартири.

Визнати спільним майном подружжя будівельні матеріали, які були використані в процесі самочинно збудованого в 2010-2011 роках на подвір`ї будинковолодіння АДРЕСА_4 гаража 32кв.м. вартістю 67 105,56 грн та визнати за ним право власності на Ѕ частку будівельних матеріалів.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 9/100 часток житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_8 , які зареєстровані за ОСОБА_2 вартістю 237 139,20 грн та взамін цій частці виділити ОСОБА_2 Ѕ частку квартири АДРЕСА_3 вартістю 558 332 грн та Ѕ частку будівельних матеріалів, які були використані в процесі самочинно збудованого в 2010-2011 роках на подвір`ї будинковолодіння АДРЕСА_4 гаража площею 32кв.м. вартістю Ѕ частки 33 552,78 грн, які належать ОСОБА_1 .

Припинити право спільної власності на квартиру АДРЕСА_3 та визнати за ОСОБА_2 право власності на дану квартиру.

Визнати за ним, ОСОБА_1 право власності на 9/100 часток житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами АДРЕСА_8 , які зареєстровані за ОСОБА_2 , які входять до складу 55/100 ідеальних часток житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами АДРЕСА_7 , яка складається з: в підвалі: підвал ІІІ площею 7,60кв.м., та коридор І загального користування площею 12,50кв.м. (4,10кв.м.); на першому поверсі - коридор 1-1 площею 5,40кв.м., житлова кімната 1-2 площею 15,80кв.м., житлова кімната 1-3 площею 20,00кв.м., кухня 1-4 площею 8,10кв.м., санвузол 1-5 площею 5,60кв.м., житлова кімнатна 1-6 площею 14,80кв.м., житлова кімната 1-7 площею 18,00кв.м.; гараж літ.Б, а також криниця І загального користування, 46/100 з яких зареєстровано за ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю у вартості нерухомого майна в розмірі 354 745,58 грн.

Виділити йому, ОСОБА_1 , наступне рухоме майно на загальну вартість 10 000 грн: телевізор Panasonic вартістю 500 грн; холодильник Whirlpool вартістю 3 000 грн; килим (бежевий) 1 шт. вартістю 200 грн; шафу скляну кутову 1 шт. вартістю 300 грн; стінку з кутовою шафою 1 шт. вартістю 500 грн; комп`ютерний стіл 1 шт. вартістю 200 грн; комп`ютерний стілець вартістю 100 грн; меблі кухонні в комплекті вартістю 1 000 грн; газову варочну поверхню Ariston 1 шт. вартістю 700 грн; кондиціонер Yamaha 1 шт. вартістю 1 500 грн; кондиціонер LG 1 шт. вартістю 2 000 грн.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на ТзОВ ОРА «Кобра» та МПП «Кобра-Люкс».

Визнати боргові зобов`язання в сумі 743 930 грн спільними боргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Виділити ОСОБА_2 наступне рухоме майно на загальну вартість 42 650 грн: меблі в спальню білого кольору, які складаються з двоспального ліжка, шафи три дверної із дзеркалом, двох прикро ватних тумб, двох пуфиків, комоду із шухлядами, тумби із дзеркалом та тумби під телевізор вартістю 7 000 грн; два телевізора марки Panasonic вартістю 3 000 грн; тумбу під телевізор в гостьову кімнату коричневого кольору вартістю 300 грн; меблеву кутову стінку-сервант вартістю 1 000 грн; м`яку частину, яка складається із дивану та одного крісла покриття із тканини коричневого кольору вартістю 3 000 грн; стіл столовий та шість стільців коричневого кольору вартістю 2750 грн; кутову шафу-купе коричневого кольору вартістю 2 000 грн; ліжко односпальне коричневе вартістю 1 000 грн; комп`ютерний стіл вартістю 750 грн; килим зеленого кольору вартістю 600 грн; килим коричневого кольору вартістю 1 000 грн; меблі на кухню коричневого кольору, які складаються із чотирьох навісних шаф та чотирьох нижніх тумб вартістю 5 000 грн; стіл кухонний та чотири стільчики вартістю 1 000 грн; витяжку фірми Арістон вартістю 800 грн; -духову шафу електричну вартістю 1 700 грн; газову панель марки Арістон вартістю 2 000 грн; мікрохвильову піч марки Самсунг вартістю 850 грн; холодильник двокамерний світло-бежевого кольору вартістю 2 500 грн; кухонний комбайн Мулінекс вартістю 2 800 грн; меблі в прихожу світло бежевого кольору вартістю 850 грн; пральну машинку марки ВЕКО вартістю 2 750 грн.

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя, який в подальшому неодноразово змінювала.

Посилалася на те, що за час шлюбу ними придбано: квартиру по АДРЕСА_1 ; речі домашнього вжитку та обстановки, побутова техніка; створено МПП «Кобра Люкс» та ТзОВ «ОРА Кобра».

Квартира по АДРЕСА_1 була набута в порядку приватизації ними та сином ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно в таких частках: ОСОБА_1 - 34%, ОСОБА_2 - 33%, ОСОБА_5 - 33%.

Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 07.07.2003 року №521/14 «Про передачу допоміжних приміщень, господарських будівель та споруд у власність власникам квартир, зняття будинків з балансу житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Чернівці» передано у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 допоміжне приміщення - підвал поз.ІІІ площею 7,60кв.м. та коридор загального користування в підвалі площею 12,50кв.м.

В 2003-2004 роках ними за спільні кошти проведена добудова до вказаної квартири: коридор поз. 1-7 площею 5,30кв.м., житлову кімнату поз. 1-9 площею 19,30кв.м., і було виділено підвал поз.ІІІ площею 7,60кв.м. та коридор загального користування в підвалі площею 12,50кв.м. Загальна площа квартири №1 після добудови з підвалом склала 101,20кв.м., а житлова 67,40кв.м.

На підставі рішення виконкому Чернівецької міської ради №343/8 від 27 квітня 2004 року проведено заміну правовстановлюючого документа, у відповідності до якого об`єктом права власності є не квартира АДРЕСА_6 , а 55/100 частин житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами в таких частках: ОСОБА_5 - 9/100 ідеальних часток, ОСОБА_2 - 9/100 ідеальних часток, ОСОБА_1 - 37/100 ідеальних часток. Вважає, що частка ОСОБА_1 була збільшена в результаті добудови до квартири, що здійснені за кошти подружжя, і на Ѕ якої вона претендує.

В подальшому самовільно добудований гараж також був віднесений в частку позивача. При цьому, жодних домовленостей щодо зарахування таких поліпшень квартири до частки ОСОБА_1 між ними не було.

В 2011 році вони за спільні кошти подружжя провели капітальний ремонт квартири та здійснили добудову цегляного гаражу площею 21,90кв.м. В результаті реконструкції загальна площа квартири становила 99,40кв.м., в тому числі житлова - 68,60кв.м. У зв`язку з цим було проведено заміну правовстановлюючого документу та отримано нове свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 04 травня 2011 року. Свідоцтво видано на 55/100 частин будинковолодіння АДРЕСА_8 , до складу якого входить квартира АДРЕСА_6 , підвал ІІІ площею 7,60кв.м. та коридор І загального користування площею 12,50кв.м. (4,10кв.м.); на першому поверсі - коридор 1-1 площею 5,40кв.м., житлова кімната 1-2 площею 15,80кв.м., житлова кімната 1-3 площею 20,00кв.м., кухня 1-4 площею 8,10кв.м., санвузол 1-5 площею 5,60кв.м., житлова кімнатна 1-6 площею 14,80кв.м., житлова кімната 1-7 площею 18,00кв.м.; гараж літ.Б площею 21,85кв.м., гараж літ.Г, горище площею 40,20кв.м., ворота, огорожа, а також криниця загального користування.

В 2014 році син ОСОБА_5 подарував належні йому на праві власності 9/100 частин ОСОБА_1 , в результаті чого частка останнього склала 46/100 частин.

Вважає, що реконструкція та добудова спірного об`єкту відбулася за рахунок спільних коштів подружжя, а тому частка її повинна бути збільшена.

Зокрема, посилалася, що частка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в праві спільної власності на 55/100 частин житлового будинку складає частки подружжя (37/100 + 9/100) = 46/100 : 2, де: 23/100 - частка, що належить ОСОБА_2 , 23/100 - частка, що належить ОСОБА_1 , 9/100 - частка, подарована ОСОБА_1 . За таких обставин її частка у праві власності складає 23/100, а частка ОСОБА_1 - 32/100.

Відповідно до висновку №281 додаткової судової інженерно-технічної експертизи наявна технічна можливість поділу 55/100 часток будинковолодіння АДРЕСА_8 в натурі на дві ізольовані квартири, враховуючи, що ідеальна частка ОСОБА_2 складає 23/100, а ОСОБА_1 - 32/100. Вважає, що перший варіант поділу є більш доцільним.

В 2007 році ними було вирішено створити МПП «Кобра Люкс», засновником якого став ОСОБА_1 . За рахунок сімейного бюджету було сформовано статутний капітал у розмірі 46 000 грн. Оскільки МПП «Кобра Люкс» створено за рахунок спільних коштів подружжя, воно є об`єктом права спільної сумісної власності та підлягає поділу.

Відповідно до документів про фінансову діяльність, наданих Чернівецькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернівецькій області, баланс станом на 31.12.2015 року, розділ пасив пункт 1, власний капітал, код рядка 1420 нерозподілений прибуток - 511,2 тис. грн, баланс станом на 31.12.2016 року - розділ пасив пункт 1, власний капітал, код рядка 1420 нерозподілений прибуток - 465,6 тис.грн.

Код рядка 1280 інші операційні витрати на суму 45,6 тис.грн, свідчить про те, що витрати проводились за рахунок прибутку, чим самим підприємство зменшило прибуток за звітний період, а саме 2016 рік на суму 45,6 тис.грн.

Вважає, що за нею слід визнати право власності на корпоративні права (частку участі) в МПП «Кобра-Люкс», а саме право власності на Ѕ частку у статутному фонді (капіталі) підприємства вартістю 23 000 грн., та право рівної участі в управлінні підприємством, право на отримання Ѕ частки прибутку станом на 31.12.2015 року в сумі 255,6 тис.грн, право на отримання Ѕ частки активів у разі ліквідації, та просила провести державну реєстрацію.

12 лютого 2003 року за рахунок спільного майна подружжя було створено ТзОВ ОРА «Кобра», засновником якого став ОСОБА_1 . Розмір статутного капіталу товариства становить 18 500 грн.

Відповідно до установчого договору ОСОБА_1 при створенні товариства і поповненні статутного капіталу належало 99/100 часток в товаристві, 1/100 частка належала ОСОБА_9 , яку в подальшому останній передав ОСОБА_1 . На даний час відповідач є єдиним засновником товариства, якому належить 100% часток статутного капіталу і корпоративних прав.

Кошти, внесені в статутний фонд, були спільними сімейними.

Відповідно до документів про фінансову діяльність, наданих Чернівецькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернівецькій області, баланс станом на 31.12.2015 року, розділ пасив пункт 1, власний капітал, код рядка 1420 нерозподілений прибуток - 1138,8 тис. грн, баланс станом на 31.12.2016 року - розділ пасив пункт 1, власний капітал, код рядка 1420 нерозподілений прибуток - 1536,2 тис.грн.

Враховуючи, що кошти, віднесені до статутного капіталу ТзОВ ОРА «КОБРА» під час шлюбу, за рахунок спільних коштів подружжя, просила стягнути з відповідача на її користь суму прибутку, а саме Ѕ частку отриманого прибутку в сумі 768,1 тис.грн.

Крім цього, за період шлюбу придбано наступне рухоме майно на загальну суму 124 000 грн: - телевізор Panasonic, діагональ екрана 32 дюйма 4 шт. вартістю 10 000 грн; - холодильник Whirlpool 1 шт. вартістю 9 000 грн; спальню (білу, ліжко, шафа, комод, трюмо, тумбочки прикра ватні 2 шт.) 1 комплект вартістю 10 000 грн; килими (білий, рожевий, жовтий, бежевий) 4 шт. вартістю 6 000 грн; диван 1 шт. вартістю 4 000 грн; м`яку частину (диван і два крісла гойдалки) 1 шт. вартістю 8 000 грн; м`яку частину з кріслом розкладним 1 шт. вартістю 7 000 грн; шафу кутову 1 шт. вартістю 5 000 грн; шафу скляну кутову 1 шт. вартістю 1 500 грн; стінку з кутовою шафою 1 шт. вартістю 4 000 грн; стіл розкладний дубовий трансформер 1 шт. вартістю 500 грн; стіл розкладний 1 шт. вартістю 1 000 грн; журнальний столик скляний 1 шт. вартістю 500 грн; комп`ютерний стіл 1 шт. вартістю 500 грн; комп`ютерний стілець вартістю 500 грн; стіл кухонний круглий 1 шт. вартістю 500 грн; стільчики кухонні 4 шт. вартістю 1 000 грн; меблі кухонні в комплекті вартістю 5 000 грн; витяжку Ariston 1 шт. вартістю 3 500 грн; духовку електричну Ariston 1 шт. вартістю 5 500 грн; кондиціонер Yamaha 1 шт. вартістю 7 000 грн; кондиціонер LG 1 шт. вартістю 7 000 грн; газовий котел Vaillant 1 шт. вартістю 7 500 грн; комп`ютер з монітором 1 шт. вартістю 3 000 грн; шафу в прихожу 1 шт. вартістю 2 000 грн; електром`ясорубку Moulinex 1 шт. вартістю 3 000 грн; пральну машину Beko 1 шт. вартістю 3 000 грн; альтанку металеву 1 шт. вартістю 5 000 грн; газову варочну поверхність Ariston 1 шт. вартістю 3 500 грн.

Із вище переліченого майна деякі речі знаходяться в квартирі сина ОСОБА_10 , а саме телевізор 1 шт., килим рожевий 1 шт., диван1 шт., шафа кутова 1 шт., журнальний столик скляний - 1 шт.

Решта речей знаходиться у відповідача в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , альтанка знаходиться на подвір`ї за вказаною адресою.

Також посилалася на те, що квартира АДРЕСА_3 була придбана нею відповідно до договору купівлі-продажу від 31 грудня 2004 року за особисті кошти її матері ОСОБА_11 , а ОСОБА_1 участі в купівлі квартири не приймав, згоди не надавав, кошти сім`ї на купівлю квартири не витрачалися.

Зокрема, посилалася на те, що в 2001 року її мати ОСОБА_11 переїхала з Криму в м. Чернівці. Коштів на придбання житла у неї не вистачало, а тому вона поїхала за кордон на заробітки. За час перебування за кордоном, мати їй передала 15 400 Євро. Пізніше на подвір`ї за кошти матері був збудований гараж. Вважає, що дана квартира є її особистою приватною власністю.

Просила визнати об`єктом права спільної сумісної власності добудову до житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_8 , до складу якого входить квартира АДРЕСА_6 загальною площею 100,70кв.м., в тому числі житловою 69,90кв.м., яка складається і входить підвал ІІІ площею 7,60кв.м. та коридор І загального користування площею 12,50кв.м. (4,10кв.м.); на першому поверсі - коридор 1-1 площею 5,40кв.м., житлова кімната 1-2 площею 15,80кв.м., житлова кімната 1-3 площею 20,00кв.м., кухня 1-4 площею 8,10кв.м., санвузол 1-5 площею 5,60кв.м., житлова кімнатна 1-6 площею 14,80кв.м., житлова кімната 1-7 площею 18,00кв.м., горище площею 40,20кв.м., а також господарські споруди: цегляний гараж літ.Б площею 21,85кв.м., металевий гараж літ.Г, криниця, ворота, огорожа.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 23/100 частки житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_8 , та виділити їй приміщення квартири 1 - коридор 1-1 площею 5,40кв.м., житлову кімнату 1-2 площею 15,80кв.м., житлову кімнату 1-3 площею 20,00кв.м., житлову кімнату 1-7 (частина) площею 8,60кв.м., всього по будинку 49,80кв.м., вартістю 695 472 грн.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 32/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_8 , до складу якого входить підвал ІІІ площею 7,60кв.м. та коридор І загального користування площею 12,50кв.м. (4,10кв.м.); кухня 1-4 площею 8,10кв.м., санвузол 1-5 площею 5,60кв.м., житлова кімната 1-6 площею 14,80кв.м., житлова кімната 1-7 (частина) площею 9,40кв.м., гараж літера Б, гараж літера Г, вартістю 1 022 382 грн.

Зобов`язати ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 виконати наступні роботи: - в приміщенні поз. 1-7 влаштувати перегородку, розділивши дане приміщення на два (поз.1-7 один - житлова кімната площею 8,30кв.м. (8,60кв.м.) з розрахунку до центральної осі новоствореної перегородки) та поз.1-7 два прихожа, коридор площею 9,0кв.м. (9,40кв.м.); - розібравши підвіконну частину стіни в новоствореному приміщенні поз.1-7 два - влаштувати дверну пройму; - ліквідувати дверну пройму між приміщеннями 1-3 та 1-4; - облаштувати другий вихід на горище, шляхом влаштування дверної пройми на горищі, на місті існуючої віконної (за необхідності влаштувати стаціонарні сходи, або використовувати приставну драбину); - розділити мережі енергоносіїв та їх облік, а також систему опалення; - привести віконні пройма, а також утеплення стін до державних будівельних норм.

Зобов`язати ОСОБА_2 виконати наступні роботи: - влаштувати в приміщенні поз.1-2 перегородки з дверними проймами, розподілити його на три приміщення: коридор, передпокій шириною не менше 1,50кв.м., кухню площею не менше 8,00кв.м., та суміщений санвузол площею не менше 3,80кв.м.; облаштувати новостворені приміщення кухні та суміщеного санвузла необхідними мережами та приладами; - встановити в ново строєних проймах дверні заповнення, вхідні двері замінити на подвійні; - виконати оздоблення новостворених поверхонь, а також облаштування підлог окремих приміщень відповідно до особливостей їх використання.

Зобов`язати ОСОБА_1 виконати наступні роботи: встановити в ново строєній проймі вхідне подвійне дверне заповнення; виконати оздоблення новостворених поверхонь, а також облаштування підлог окремих приміщень відповідно до особливостей їх використання.

В рахунок рівності часток стягнути з ОСОБА_1 на її користь суму 26 027 грн. Криницю, огорожу, ворота, горище залишити у спільному користуванні.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на корпоративні права (частку участі) в МПП «Кобра-Люкс», а саме право власності на Ѕ частку у статутному фонді (капіталі) підприємства вартістю 23 000 грн, та право рівної участі в управлінні підприємством, право на отримання Ѕ частки прибутку станом на 31.12.2015 року в сумі 255,6 тис.грн, право на отримання Ѕ частки активів у разі ліквідації, внести відомості до статуту та Єдиного державного реєстру до складу учасників підприємства.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 Ѕ частку отриманого прибутку від здійснення господарської діяльності ТзОВ ОРА «КОБРА» станом на 31.12.2016 року в сумі 768,1 тис.грн.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домашні речі, майно на загальну суму 124 000 грн: телевізор Panasonic - 4 шт - вартістю 10 000 грн, холодильник Whirlpool вартістю 9000 грн, спальню - 1 комплект - вартістю 10000 грн (біла, ліжко, шафа, комод, трюмо, 2 тумбочки прикроватні), килими - 4 шт - вартістю 6000 грн, диван - 1 шт - вартістю 4000 грн, м`яку частину (диван і два крісла гойдалки) вартістю 8000 грн., м`яку частину з кріслом розкладним 1 шт. вартістю 7000 грн, шафу кутову вартістю 5000 грн, шафу скляну кутову вартістю 1500 грн, стінку з кутовою шафою вартістю 4000 грн, стіл розкладний трансформер вартістю 500 грн, стіл розкладний вартістю 1000 грн, журнальний столик скляний вартістю 500 грн, комп`ютерний стіл вартістю 500 грн, комп`ютерний стілець вартістю 500 грн, стіл кухонний круглий вартістю 500 грн, стільчики кухонні 4 шт вартістю 1000 грн, меблі кухонні в комплекті вартістю 5000 грн, витяжку Ariston вартістю 3500 грн, духовку електричну Ariston вартістю 5500 грн, кондиціонер Yamaha вартістю 7000 грн, кондиціонер LG вартістю 7000 грн, газовий котел Valliant вартістю 7500 грн, комп`ютер з монітором вартістю 3000 грн, шафу в прихожу вартістю 2000 грн, електром`ясорубку Moulinex вартістю 3000 грн, пральну машину Beko вартістю 3000 грн, альтанку металеву вартістю 5000 грн, газову варочну поверхню Ariston вартістю 3500 грн.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на майно загальною вартістю 62000 грн, а саме на наступне майно: телевізор Panasonic 2 шт. вартістю 5000 грн, килими 2 шт. (білий, рожевий) вартістю 3000 грн, диван 1 шт. вартістю 4000 грн, м`яку частину (диван і два крісла гойдалки) вартістю 8000 грн, шафу кутову вартістю 5000 грн, стіл розкладний дубовий трансформер вартістю 500 грн, журнальний столик скляний вартістю 500 грн, шафу скляну кутову вартістю 1500 грн, кондиціонер Yamaha вартістю 7000 грн, холодильник Whirlpool вартістю 9000 грн, шафу в прихожу вартістю 2000 грн, електром`ясорубку Moulinex вартістю 3000 грн, духовку електричну Ariston вартістю 5500 грн, альтанку металеву вартістю 5000 грн, пральну машину Beko вартістю 3000 грн.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на майно загальною вартістю 62 000 грн, а саме на наступне майно: телевізор Panasonic 2 шт. вартістю 5000 грн, килими 2 шт. вартістю 3000 грн (жовтий, бежевий), спальню 1 комплект вартістю 10 000 грн (біла, ліжко, шафа, комод, трюмо, 2 тумбочки прикроватні), м`яку частину з кріслом розкладним вартістю 7000 грн, стінку з кутовою шафою вартістю 4000 грн, стіл розкладний вартістю 1000 грн, комп`ютерний стіл вартістю 500 грн, комп`ютерний стілець вартістю 500 грн, стіл кухонний круглий вартістю 500 грн, стільчики кухонні 4 шт вартістю 1000 грн, газовий котел Vaillant вартістю 7500 грн, меблі кухонні в комплекті вартістю 5000 грн, витяжку Ariston вартістю 3500 грн, кондиціонер LG вартістю 7000 грн, комп`ютер з монітором вартістю 3000 грн, газову варочну поверхонь Ariston вартістю 3500 грн.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 61,80кв.м.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено частково.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено частково.

Визнано квартиру АДРЕСА_9 , вартістю 1 116 664 грн спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_9 , вартістю 558 332 грн.

Припинено право спільної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_9 .

Визнано спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будівельні матеріали, обладнання, конструктивні елементи, які були використані під час самочинного будівництва гаража, що знаходиться в АДРЕСА_4 , вартістю 67 105,56 грн, а саме: азбестоцементні листи хвилясті 32,13кв.м., болти 0,000112т, цвяхи 0,00332т, гіпсові в`яжучі 0,002164т, толь 7,038кв.м., сталь листова оцинкована 0,041т, неоцинкований профнастил 0,02т, гвинти, заклепки, шайби 0,0002т, лісоматеріали 0,74куб.м., щити опалубки 2,32кв.м., сталь профільована 128 кг, камінь бутовий 2,27куб.м., пісок природний 1,28куб.м., керамблок 1756 шт., суміші бетонні 7,87куб.м., розчин кладковий 10,79куб.м.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину будівельних матеріалів, обладнання, конструктивних елементів, які були використані під час самочинного будівництва гаража, що знаходиться в АДРЕСА_4 , вартістю 33 552,78 грн., а саме: азбестоцементні листи хвилясті 32,13кв.м., болти 0,000112т, цвяхи 0,00332т, гіпсові в`яжучі 0,002164 т, толь 7,038кв.м., сталь листова оцинкована 0,041т, неоцинкований профнастил 0,02т, гвинти, заклепки, шайби 0,0002 т, лісоматеріали 0,74 куб.м., щити опалубки 2,32кв.м., сталь профільована 128 кг, камінь бутовий 2,27куб.м., пісок природний 1,28куб.м., керамблок 1756 шт, суміші бетонні 7,87куб.м., розчин кладковий 10,79куб.м.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 Ѕ частку отриманого прибутку від здійснення господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю ОРА «КОБРА» за період з 15 листопада 2015 року по 31 грудня 2016 року в розмірі 231 092,74 грн.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку у статутному фонді (капіталі) Малого приватного підприємства «Кобра-Люкс» вартістю 23 000 грн.

Визнано об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рухоме майно на загальну суму 101 500 грн, а саме: телевізор Panasonic, діагональ екрана 32 дюйма 2 шт. вартістю 5000 грн; холодильник Whirlpool вартістю 9000 грн; спальню (білу, ліжко, шафа, комод, трюмо, тумбочки прикра ватні 2 шт.) вартістю 10000 грн; килими (білий, бежевий) 2 шт. вартістю 3000 грн; м`яку частину (диван і два крісла гойдалки) вартістю 8000 грн; м`яку частину з кріслом розкладним вартістю 7000 грн; шафу скляну кутову вартістю 1500 грн; стінку з кутовою шафою вартістю 4000 грн; стіл розкладний дубовий трансформер вартістю 500 грн; стіл розкладний вартістю 1000 грн; комп`ютерний стіл вартістю 500 грн; комп`ютерний стілець вартістю 500 грн; стіл кухонний круглий вартістю 500 грн; стільчики кухонні 4 шт. вартістю 1000 грн; меблі кухонні в комплекті вартістю 5000 грн; витяжку Ariston вартістю 3500 грн; духовку електричну Ariston вартістю 5500 грн; кондиціонер Yamaha вартістю 7000 грн; кондиціонер LG вартістю 7000 грн; газовий котел Vaillant вартістю 7500 грн; комп`ютер з монітором вартістю 3000 грн; шафу в прихожу вартістю 2000 грн; електром`ясорубку Moulinex вартістю 3000 грн; пральну машину Beko вартістю 3000 грн; газову варочну поверхність Ariston вартістю 3500 грн.

Поділено спільне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та виділено:

ОСОБА_1 наступне майно: телевізор Panasonic, діагональ екрана 32 дюйма 1 шт. вартістю 2500 грн; холодильник Whirlpool вартістю 9000 грн; килим (бежевий) вартістю 1500 грн; шафу скляну кутову вартістю 1500 грн; стінку з кутовою шафою вартістю 4000 грн; комп`ютерний стіл вартістю 500 грн; комп`ютерний стілець вартістю 500 грн; меблі кухонні в комплекті вартістю 5000 грн; кондиціонер Yamaha вартістю 7000 грн; кондиціонер LG вартістю 7000 грн; газову варочну поверхність Ariston вартістю 3500 грн, а всього майна на 42 000 грн.

ОСОБА_2 наступне майно: телевізор Panasonic, діагональ екрана 32 дюйма - 1 шт. вартістю 2500 грн; спальню (білу, ліжко, шафа, комод, трюмо, тумбочки прикраватні 2 шт.) вартістю 10000 грн; килим (білий) вартістю 1500 грн; м`яку частину (диван і два крісла гойдалки) вартістю 8000 грн; м`яку частину з кріслом розкладним вартістю 7000 грн; стіл розкладний дубовий трансформер вартістю 500 грн; стіл розкладний вартістю 1000 грн; стіл кухонний круглий вартістю 500 грн; стільчики кухонні вартістю 1000 грн; витяжку Ariston вартістю 3500 грн; духовку електричну Ariston вартістю 5500 грн; газовий котел Vaillant вартістю 7500 грн; комп`ютер з монітором вартістю 3000 грн; шафу в прихожу вартістю 2000 грн; електром`ясорубку Moulinex вартістю 3000 грн; пральну машину Beko вартістю 3000 грн; а всього майна на 59 500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю в частках в розмірі 8 750 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання відносно розподілу судових витрат.

Доводи та вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та у задоволенні його вимог відмовити, а зустрічні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі, а саме:

визнати об`єктом права спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 55/100 часток будинковолодіння з надвірними спорудами по АДРЕСА_8 , до складу якого входить квартира АДРЕСА_6 , загальною площею 100,70кв.м., в т.ч. житловою 69,90кв.м., яка складається і входить підвал III площею 7, 60кв.м. та коридор І загального користування площею 12,50кв.м. (4,10кв.м.); на першому поверсі коридор 1-1 площею 5,40кв.м., житлова кімната 1-2 площею 15,80кв.м, житлова кімната 1-3 площею 20,00кв.м, кухня 1-4 площею 8,10кв.м., санвузол 1-5 площею 5,60кв.м., житлова кімната 1-6 площею 14,80кв.м., житлова кімната 1-7 площею 18,00кв.м., горище - площею 40,20кв.м., а також господарські споруди: цегляний гараж літера Б площею 21,85кв.м, металевий гараж літера Г, криниця, ворота і огорожа, вартістю 1 717 854 грн;

визнати за ОСОБА_2 право власності на 23/100 частки будинковолодіння по АДРЕСА_8 , виділивши в натурі наступні приміщення: коридор 1-l площею 5,40кв.м., житлову кімнату 1-2 площею 15,80кв.м, житлову кімнату 1-3 площею 20,00кв.м., житлову кімнату 1-7 (частина) площею 8,60кв.м., всього по будинку 49,80кв.м., вартістю 695 472 грн;

визнати за ОСОБА_1 право власності на 32/100 частки будинковолодіння з надвірними спорудами по АДРЕСА_8 , виділивши в натурі наступні приміщення: підвал III площею 7,60кв.м. та коридор І загального користування площею 12,50кв.м. (4,10кв.м.); кухню 1-4 площею 8,10кв.м., санвузол 1-5 площею 5,60кв.м., житлову кімнату 1-6 площею 14,80кв.м., житлову кімнату 1-7 (частина) площею 9,40кв.м., гараж літера Б, гараж літера Г, вартістю 1 022 382 грн;

зобов`язати ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 виконати наступні роботи:

- в приміщенні 1-7 влаштувати перегородку розділивши дане приміщення на два (поз. 1-7 одна житлова кімната площею 8,30кв.м. ( 8,60кв.м. з розрахунку до центральної осі новоствореної перегородки) та поз. 1-7 два - прихожа, коридор площею 9,0кв.м. (9,40кв.м); - розібравши підвіконну частину стіни в новоствореному приміщенні поз. 1-7 два влаштувати дверну пройму; - ліквідувати дверну пройму між приміщеннями 1-3 та 1-4; - облаштувати другий вихід на горище, шляхом влаштуванні дверної пройми на горищі, на місті існуючої віконної (за необхідності влаштувати стаціонарні сходи, або використовувати приставну драбину); - розділити мережі енергоносіїв та їх облік, а також систему опалення; - привести віконні пройма, а також утеплення стін до державних будівельних норм;

зобов`язати ОСОБА_2 співвласника частки 23/100 будинковолодіння, виконати наступні роботи: влаштувати в приміщенні поз. 1-2 перегородки з дверними проймами, розподілити його на три приміщення: коридор, передпокій шириною не менше 1,50кв.м, кухню площею не менше 8,00кв.м, та суміщений санвузол площею не менше 3,80кв.м.; облаштувати новостворені приміщення кухні та суміщеного санвузла необхідними мережами та приладами; встановити в новостворених проймах дверні заповнення, вхідні двері замінити на подвійні; виконати оздоблення новостворених поверхонь, а також облаштування підлог окремих приміщень відповідно до особливостей їх використання.

зобов`язати ОСОБА_1 співвласника частки 32/100 будинковолодіння, виконати наступні роботи: встановити в новоствореній проймі вхідне подвійне дверне заповнення; виконати оздоблення новостворених поверхонь, а також облаштування підлог окремих приміщень відповідно до особливостей їх використання.

В рахунок рівності часток стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму 26 027 грн.

Криницю, огорожу, ворота, горище залишити у спільному користуванні.

Визнати за ОСОБА_2 право на отримання Ѕ частки прибутку МПП «Кобра -Люкс» () станом на 31.12.2015 року в сумі 255 600 грн. В іншій частині, рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 Ѕ частки прибутку від здійснення господарської діяльності ТОВ ОРА «КОБРА» () станом на 31.12.2016 року в сумі 768 100 грн.

Визнати об`єктом права спільно - сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рухоме майно на загальну суму 106 500 грн: включивши до загального переліку майна альтанку металеву 1 шт. - вартістю 5000 грн;

Виділити ОСОБА_2 рухоме майно, включивши до переліку виділеного судом майна: альтанку металеву 1 шт. вартістю 5000 грн, та виключити із переліку виділеного судом майна: спальню білу вартістю 10 000 грн (в комплекті ліжко, шафа, комод, трюмо, 2 шт. тумбочки прикроватні); стіл кухонний круглий 1 шт. вартістю 500 грн; стільчики кухонні 3 шт. вартістю 750 грн, на загальну суму 53 250 грн.

Виділити ОСОБА_1 рухоме майно, включивши до переліку виділеного судом майна: спальню білу вартістю 10 000 грн (в комплекті ліжко, шафа, комод, трюмо, 2 шт. тумбочки прикроватні); стіл кухонний круглий 1 шт. вартістю 500 грн; стільчики кухонні 3 шт. вартістю 750 грн, на загальну суму 53 250 грн.

В інший частині виділеного судом рухомого майна сторонам залишити без змін.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 61,80кв.м.

Рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про відмову в позовних вимогах ОСОБА_1 про визнання кошів в сумі 743 930 грн борговими зобов`язаннями сім`ї - змінити мотиви такої відмови.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на її користь судові виграти.

Вказує, що не погоджується з висновком суду відносно квартири по АДРЕСА_2 , яку визнано спільним майном подружжя та визнано право власності на Ѕ її частку за ОСОБА_1 , оскільки квартира була придбана для ОСОБА_12 та ОСОБА_11 за кошти останньої, які вона передавала із за кордону. ОСОБА_1 нотаріальної згоди на придбання спірної квартири не надавав та при укладенні договору купівлі-продажу присутній не був. Після купівлі квартири в ній проживала ОСОБА_12 , а ОСОБА_11 проживала і була зареєстрована та самостійно сплачувала комунальні послуги.

Також суд з цього приводу не взяв до уваги покази свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , а також доходи сім`ї у вказаний період.

Щодо визнання спільним майном подружжя ОСОБА_1 будівельних матеріалів, обладнання, конструктивних елементів, які були використані під час самочинного будівництва гаражу по АДРЕСА_4 та визнання права власності за ОСОБА_1 на Ѕ частину будівельних матеріалів, обладнання, конструктивних елементів, то ОСОБА_2 зазначає, що спірний гараж є власністю ОСОБА_11 і збудований за її особисті кошти, ОСОБА_1 не надано доказів того, що він приймав участь в будівництві гаражу, вкладав в будівництво власні чи сімейні кошти, придбавав будівельні матеріали. Надані останнім товарні чеки є неналежними тому доказами.

Що стосується 55/100 будинковолодіння по АДРЕСА_8 , то 11.05.1994 року в порядку приватизації квартира 1 за вказаною адресою була передана в спільну частково власність ОСОБА_1 - 34%, ОСОБА_2 - 33%, ОСОБА_6 - 33%. В подальшому вказана квартира неодноразово реконструювалася, та згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.05.2011 року 55/100 будинковолодіння було передано в спільну часткову власність, з яких частка ОСОБА_1 становить 37/100, ОСОБА_2 9/100 і ОСОБА_5 9/100, яка в подальшому була ним подарована ОСОБА_1 .

Добудови та поліпшення здійснювалися в шлюбі та за сімейні кошти, а частка ОСОБА_1 збільшилася за рахунок включення до її складу добудови літ.А, металевого гаражу літ.Б, тому вважає, що проведені добудови та поліпшення підлягають поділу в рівних долях, а отже ОСОБА_1 належить 32/100, ОСОБА_2 23/100. Вказує на те, що в матеріалах справи є висновок судової інженерно-технічної експертизи №281, яким підтверджено технічну можливість розподілу спірного будинковолодіння в натурі на дві ізольовані квартири по першому варіанту поділу.

Позиція ОСОБА_2 щодо ТОВ ОРА «Кобра».

Посилається на те, що спірне товариство було створене за спільні кошти подружжя, що підтверджує довідками про доходи сторін за 2003-2004 роки, а тому вважає, що має право на Ѕ частку нерозподіленого прибутку в сумі 768 100 грн.

Що стосується МПП «Кобра-Люкс», то ОСОБА_2 зазначає, що погоджується висновком суду про визнання за нею права власності на Ѕ частку у статутному фонді, однак не погоджується з відмовою у задоволенні вимоги про поділ прибутків останнього. Вказує, що судом не взято до уваги докази в справі про прибутковість МПП «Кобра-Люкс», а саме фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва (додаток 1 до Положення стандарту бухгалтерського обліку 25), копія яких знаходиться в матеріалах справи, а саме: баланс станом МПП «Кобра-Люкс», фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва на 31.12.2015 року, розділ пасив пункт 1, власний капітал, код рядка 1420 нерозподілений прибуток - 511 200 грн, а відповідно до довідки №673 від 17 серпня 2020 року МПП «Кобра-Люкс», за період від 04.09.2007 року по 17.08.2020 року ОСОБА_1 дивідендів не отримував, що свідчить про акумулювання нерозподіленого прибутку на рахунку підприємства, що відображається і підтверджується балансом станом на 31.12.2015 року, розділ пасив пункт 1, власний капітал, код рядка 1420 нерозподілений прибуток - 511 200 грн.

За наведених обставин вважає, що має право на Ѕ від вказаної суми.

Також вважає, що необхідно змінити мотиви відмови в задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо визнання коштів у сумі 743 930 грн борговими зобов`язаннями сторін.

Крім того, не погоджується з розподілом рухомого майна і просить, щоб їй виділили металеву альтанку вартістю 5000 грн, а ОСОБА_1 виділити спальню (білу, ліжко, шафа, комод, трюмо, тумбочки прикроватні 2 шт) вартістю 10000 грн, а також для рівності часток стіл кухонний круглий вартістю 500 грн та стільчики кухонні 3 шт вартістю 750 грн, і на підставі наведеного та наявних в матеріалах справи доказів розподілити спірне рухоме майно і виділити кожному на загальну суму 53 250 грн.

Вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Доводи та вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі також не в повній мірі погоджується з рішенням суду та його мотивами, просить останнє скасувати частково і хвалити нове, яким відмовити в зустрічних позовних вимогах ОСОБА_2 , а його позовні вимоги задовольнити повністю.

Вказує, що повністю погоджується із рішенням суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 за зустрічним позовом відносно будинку АДРЕСА_8 , однак категорично не погоджується із висновком суду в частині вартості 55/100 часток спірного будинку, а саме 1 696 223 грн, яка була визначена згідно висновку №281 додаткової судової інженерно-технічної експертизи від 28 травня - 26 червня 2020 року, з огляду на те, що є інший висновок експерта Юзвенко Р.В. №614 судової інженерно-технічної експертизи від 28.05.2019 року, в якому вірно визначено ринкову вартість 55/100 часток спірного будинку, станом на день проведення експертизи складає 1 449 184 грн, вартість 1/9 частки становить 237 139,20 грн.

Наголошує на тому, що призначення повторної (додаткової) будівельної інженерно-технічної та судово-економічної експертизи з боку суду було необґрунтованим.

Вважає рішення незаконним та необґрунтованим і в частині відмови ОСОБА_1 в припиненні права власності ОСОБА_2 на 9/100 часток житлового будинку по АДРЕСА_8 з належними до нього будівлями та спорудами та Ѕ частки будівельних матеріалів, які були використанні в процесі самочинно збудованого по АДРЕСА_4 гаража площею 32 м. кв., які належать ОСОБА_1 .

З огляду на вартість об`єктів згідно експертного висновку №614 з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 354 745,58 грн як різницю між вартістю Ѕ частки квартири АДРЕСА_3 , Ѕ частки будівельних матеріалів, які були використанні в процесі самочинно збудованого в 2010-2011 роках на подвір`ї будинковолодіння АДРЕСА_4 гаража площею 32кв.м. та вартістю 9/100 часток житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами АДРЕСА_8 .

Враховуючи, що вартість 9/100 часток житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_8 є значно меншою ніж вартість Ѕ частки квартири АДРЕСА_3 та вартості Ѕ частки будівельних матеріалів, які були використанні в процесі самочинно збудованого в 2010-2011 роках гаража площею 32кв.м., наведене спростовує необхідність внесення ОСОБА_1 суми в розмірі 237 139,20 грн на депозит суду як вартості 9/100 частки житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_8 .

Частково не погоджується із рішенням суду в частині поділу рухомого майна (меблі і техніки), з огляду на те, що в його користуванні із спільного майна подружжя, є лише наступне майно: телевізор Panasonic 1 шт., який був придбаний в 2002-2003 р.р. та його вартість на сьогодні становить не більше 500 грн; холодильник Вірпул - 1 шт., однак його вартість становить не більше 3000 грн; коврик 1 шт., бежевий, який був придбаний в 2002-2003 р.р. та його вартість на сьогодні становить не більше 200 грн; Шафа скляна кутова 1шт. - яка була придбана в 2002-2003 р.р. та її вартість на сьогодні становить не більше 300 грн; стінка з кутовою шафою 1шт., яка була придбана в 2002-2003 р.р. та її вартість на сьогодні становить не більше 400-500 грн; комп`ютерний стіл 1шт., який був придбаний в 2002-2003 р.р., потребує ремонту та його вартість на сьогодні становить не більше 200 грн; комп`ютерний стілець, який був придбаний в 2002-2003 р.р. та його вартість на сьогодні становить не більше 100 грн; меблі кухонні в комплекті виготовлені на замовлення в 2004-2005 році, потребують ремонту, ринкова вартість не більше 1000 грн; газова варочна поверхня Ariston, 1шт., придбана в 2004-2005 р.р., вартість не більше 700 грн; кондиціонер Yamaha 1 шт., який був придбаний приблизно в 2004-2005 р.р., вмонтований в стіну будинку, однак його вартість не більше 1500 грн; кондиціонер LG 1шт., який був придбаний в 2011 році, вмонтований в стіну будинку, його вартість становить не більше 2000 грн.

Про існування в користуванні ОСОБА_1 та знаходження в квартирі АДРЕСА_1 такого майна як: телевізор Panasonic, діагоналю екрана 32 дюйма - 1 шт. - вартістю 5000 грн; спальня (біла, ліжко, шафа, комод, трюмо, тумбочки прикраватні 2 шт.) вартістю 10000 грн; килим (білий) 1 шт. вартістю 3000 грн; м`яка частина (диван і два крісла гойдалки) вартістю 8000 грн; м`яка частина з кріслом розкладним вартістю 7000 грн; стіл розкладний дубовий трансформер вартістю 500 грн; стіл розкладний вартістю 1000 грн; стіл кухонний круглий вартістю 500 грн; стільчики кухонні 4 шт. вартістю 1000 грн; витяжка Ariston вартістю 3500 грн; духовка електрична Ariston вартістю 5500 грн; газовий котел Vaillant вартістю 7500 грн; комп`ютер з монітором вартістю 3000 грн; шафа в прихожу вартістю 2000 грн; електром`ясорубка Moulinex вартістю 3000 грн; пральна машина Веко вартістю 3000 грн заперечує.

Зазначає, що в квартирі АДРЕСА_1 існує майно, яке придбано вже після розірвання шлюбу із ОСОБА_2 , в шлюбі із дружиною ОСОБА_20 та на підтвердження вказано додано ряд доказів до позовної заяви в новій редакції від 13.11.2017 року, а саме: копію видаткової накладної № ФТГФТ-1084- 15439908 від 10.12.2016 року, на підтвердження купівлі котла газового марки Viessmann vitopend 100-waljbol6; видаткової накладної № ФТГФТ-1084- 15607910 від 20.12.2016 року на підтвердження купівлі монітору марки TFT SAMSUNG 24 S24F350FHI LE; видаткової накладної № ФТГ-1084-16523359 від 14.02.2017 року на підтвердження купівлі витяжки кухонної марки FABER FLEXA М6 W А50 FB EXP; копію видаткової накладної № ФТГ-1084- 16679616 від 23.02.2017 р. на придбання БФЕІ (багато функціонального лазерного пристрою) марки SAMSUNG SL-M2070/FEV; копію видаткової накладної № ФТГ-1084-16912959 від 07.03.2017 року на підтвердження купівлі духової шафи з електричним грилем марки ARDO FM 080 RA; копію накладної № 1255 від 10.03.2017 р. на підтвердження купівлі мебелі у вітальню білого кольору; копію накладної № 1356 від 18.03.2017 року на підтвердження купівлі диванів; копію накладної від 25.03.2017 року на підтвердження купівлі у ФОП ОСОБА_21 стільців та столу; копію накладної № 355 від 25.03.2017 року на підтвердження купівлі мебелі в прихожу, які придбано у ФОП ОСОБА_21 ; копію накладної № 1800 від 01.04.2017 року на підтвердження купівлі спальні Катрин беж; копію видаткової накладної № ФТГ-1084-19232738 від 09.06.2017 року на підтвердження купівлі системного блоку Logicpower 0055 400 w; копію видаткової накладної № ФТГ-1084-19172338 від 06.09.2017 року на підтвердження купівлі пральної машина марки LG FH0C3LD; копію видаткової накладної № ФТГ-1084-19290526 від 13.09.2017 року на підтвердження купівлі мікрохвильової печі марки SAMSUNG МЕ81ARW.

В квартирі АДРЕСА_1 залишилося виключно майно, яке вказано в позовній заяві та саме вартістю, яка вказана в позовній заяві. Все вказане майно та ряд іншого, яке придбано в шлюбі із ОСОБА_2 , остання забрала після розірвання шлюбу, окрім вказаного майна, яке знаходилося в квартирі АДРЕСА_1 , в шлюбі за спільні кошти набуто ряд меблів, техніки також і в квартиру АДРЕСА_3 , яке ОСОБА_1 просив при поділі виділити саме ОСОБА_2 : меблі в спальню білого кольору, які складаються з двоспального ліжка, приблизно розміром 2,20 на (1,80), шафи тридверної із дзеркалом, двох прикраваних тумб, двох пуфиків із елементами тканини, комоду із шухлядами, тумби із дзеркалом та тумби під телевізор вартістю 7000 грн; два телевізора марки Panasonic загальною вартістю 3000 грн, тобто по 1500 грн кожен; тумбу під телевізор в гостьову кімнату коричневого кольору вартістю 300 грн; меблеву кутову стінку-сервант вартістю 1000 грн.; м`яку частину, яка складається із дивану та одного крісла покриття із тканини коричневого кольору вартістю 3000 грн; стіл-столовий та шість стільчиків коричневого кольору із вставками тканини вартістю 2750 грн.; кутову шафу-купе коричневого кольору вартістю 2000 грн; ліжко односпальне коричневе вартістю 1000 грн; комп`ютерний стіл вартістю 750 грн; 2 (два) килима зеленого кольору та коричневого вартістю 600 грн та 1000 грн; меблі на кухню, виготовлені на замовлення коричневого кольору, які складаються із чотирьох навісних шаф та чотирьох нижніх тумб вартістю 5000 грн; стіл кухонний та чотири стільчики із нікелірованими спинками вартістю 1000 грн, витяжку фірми Арістон вартістю 800 грн; духову шафу електричну вартістю 1700 грн; газову панель Арістон вартістю 2000 грн; мікрохвильову піч марки Самсунг вартістю 850 грн; холодильник двокамерний світло-бежевого кольору вартістю 2500 грн; кухонний комбайну Мулінекс вартістю 2800 грн; мебель в прихожу світло бежевого кольору вартістю 850 грн; пральну машинку марки ВЕКО вартістю 2750 грн.

Щодо боргів подружжя в сумі 743 930 грн, то не погоджується з відмовою у задоволенні вимоги щодо визнання таких спільними перед підприємством.

Вважає, що суд безпідставно прийшов до висновку, що на ім`я ОСОБА_1 були оформленні й інші договори позики та боргові зобов`язання перед ТОВ ОРА «Кобра» та МПП «Кобра-Люкс», окрім отриманих ОСОБА_1 в 2009 році в ТОВ ОРА «Кобра» на підставі протоколу №1 від 26.02.2009 року та договору безпроцентної цільової позики від 26.02.2009 року в сумі 320 000 грн і в 2008 році в МПП «Кобра-Люкс» на підставі протоколу №1 від 01.12.2008 року та договору безпроцентної цільової позики від 01.12.2008 року в сумі 180 000 грн.

Також не погоджується із рішенням суду в частині боргових зобов`язань перед ОСОБА_4 , оскільки судом встановлено, що відповідно до розписки від 25 грудня 2007 року ОСОБА_1 отримав в борг від ОСОБА_4 320 000 грн для придбання квартири у ПМК-76 в АДРЕСА_5 , строком до 31 грудня 2017 року (т.1 а.с.230), а відмову обґрунтовано тим, що не вірно обрано спосіб захисту та визнання боргових зобов`язань спільними боргами подружжя.

Вважає, що вимога про стягнення з ОСОБА_1 отриманого прибутку від діяльності ТОВ ОРА «Кобра» є безпідставними, крім того TOB ОРА «Кобра» повинно було бути відповідачем, а ОСОБА_1 як фізична особа і як засновник підприємств є неналежним відповідачем за такими позовними вимогами.

Не погоджуюся із висновком суду в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на Ѕ частку у статутному фонді (капіталі) МПП «Кобра-Люкс» вартістю 23000 грн. Основним видом діяльності підприємства є надання послуг, пов`язаних з охороною державної, колективної, приватної власності та охороною фізичних осіб, інспектування відомчої охорони, забезпечення безпеки, тощо. Даний вид діяльності можливий виключно при отриманні ліцензії МВС України, умовою видачі якої, в свою чергу є обізнаність в даній діяльності, вислуга років на керівних посадах в МВС України.

Рішення про створення МПП «Кобра-Люкс» було прийнято ОСОБА_1 , оскільки він був працівником органів внутрішніх справ, специфіка його роботи в органах була пов`язана із контролем, перевіркою, інспектування охоронних формувань області. ОСОБА_2 ніколи не брала участі в діяльності підприємства, і не мала права, оскільки на той час працювала на державній службі.

Не погоджуюся з рішенням суду в частині стягнення з ОСОБА_1 користь ОСОБА_2 судових витрат в розмірі 6000 грн як компенсацію за проведення судово-економічної експертизи, яка була сплачена ОСОБА_2 .

У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить останню залишити без задоволення. Вказує, що не погоджується з викладеними мотивами скарги.

У відзиві ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що не погоджується з нею, вважає такою, що не підлягає до задоволення.

Сторони у відзивах наводять доводи, які викладені ними в апеляційних скаргах.

Висновки суду першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про задоволення частково первісних та зустрічних позовних вимог суд першої інстанції виходив з наступного.

Оскільки квартира АДРЕСА_3 була куплена в період перебування сторін в шлюбі, суд вважає, що вона належить сторонами на праві спільної сумісної власності, а ОСОБА_2 не спростувала презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуто за час шлюбу, що є її процесуальним обов`язком.

Ѕ частки ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_3 та в будівельних матеріалах, використаних в процесі будівництва гаража по АДРЕСА_4 становить 591 884,78 грн.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про припинення права власності ОСОБА_2 на 9/100 частин в будинковолодінні АДРЕСА_8 , то суд зазначив, що позивач ОСОБА_1 бажаючи припинити частку у вказаному майні ОСОБА_2 не вніс на депозитний рахунок суду вартість цієї частки.

Крім цього, на думку суду, припинення права власності ОСОБА_2 на 9/100 частин в будинковолодінні АДРЕСА_8 призведе до звуження існуючих майнових прав та порушить принцип рівності прав співвласників, який забороняє обмеження прав одних співвласників за рахунок інших. А тому суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову в цій частині.

Суд також не прийняв до уваги доводи позивача ОСОБА_1 щодо взаєморозрахунку при припиненні часток співвласників у спірному майні.

Так, встановлено, що Ѕ частка ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_3 та Ѕ частка в будівельних матеріалах, використаних в процесі будівництва гаража по АДРЕСА_4 становить 591 884,78 грн. Отже, при можливому задоволенні позову в частині припинення частки ОСОБА_1 в спірному майні, ОСОБА_2 повинна була йому сплатити грошову компенсацію за його частку в розмірі 591 884,78 грн.

Частка ОСОБА_2 в будинковолодінні АДРЕСА_8 становить 277 563,78 грн. Тобто, при можливому задоволенні позову про припинення частки ОСОБА_2 ОСОБА_1 повинен був би їй сплатити грошову компенсацію за її частку в розмірі 277 563,78 грн.

Якщо проводити взаєморозрахунок грошового виразу часток співвласників, то ОСОБА_2 повинна була би сплатити ОСОБА_1 різницю в частках в розмірі 314 321 грн.

Оскільки ОСОБА_2 заперечувала проти такого поділу і, на думку суду, стягнення з неї грошової компенсації в розмірі 314 321 грн може становити для неї надмірний тягар, доказів про можливість сплати нею такої компенсації не надано, а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 у вказаній вище частині.

Позиція суду щодо Товариства з обмеженою відповідальністю ОРА «КОБРА».

ОСОБА_2 в своєму позові з урахуванням уточнень просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь Ѕ частки отриманого прибутку від здійснення господарської діяльності ТзОВ ОРА «Кобра» станом на 31.12.2016 року.

В своєму позові ОСОБА_1 просив визнати за ним право приватної власності на ТзОВ ОРА «Кобра». Посилався на те, що товариство створено за рахунок його особистих коштів, оскільки він в грудні 2002 року вийшов на пенсію і отримав вихідну допомогу в розмірі 19 339,26 грн.

Чистий прибуток ТзОВ ОРА «Кобра» за період з 15 листопада 2015 року по 31 грудня 2016 року (без урахування збитку в 2017 році) становить 462 185,47 грн. Ѕ частка становить 231 092,74 грн.

Суд дійшов висновку, що вклад до статутного капіталу господарського товариства зроблено за рахунок спільного майна подружжя.

У цій справі ОСОБА_2 порушує питання про поділ майна подружжя з виплатою їй Ѕ частки прибутку товариства за період з 15 листопада 2015 року по 31 грудня 2016 року.

З огляду на викладене та з урахуванням пред`явлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 має право вимоги виплати половини суми отриманих товариством доходів в розмірі 231 092,74 грн.

Позиція суду щодо Малого приватного підприємства «КОБРА-ЛЮКС».

Позивач ОСОБА_1 в своєму позові посилався на те, що МПП «Кобра-Люкс» є його особистою приватною власністю, оскільки з 2006 року у нього значно зросла пенсія. Жив він на заробітну плату, а пенсію відкладав. Отже, статутний капітал був створений за рахунок пенсійних коштів, що на його думку, є його особистою власністю.

ОСОБА_2 в своєму зустрічному позові просила визнати за нею право власності на Ѕ частку у статутному фонді (капіталі) підприємства вартістю 23 000 грн, право рівної участі в управлінні підприємством, право на отримання Ѕ частки активів у разі ліквідації, внести відомості до статуту та Єдиного державного реєстру щодо складу учасників підприємства.

Суд дійшов висновку, що статутний фонд (капітал) МПП «Кобра-Люкс» сформовано за рахунок спільних коштів подружжя та є об`єктом права спільної сумісної власності, що відповідає висновку Конституційного Суду України, викладеному у постанові від 19 вересня 2012 року у справі 1-8/2012. Позивач ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не спростував презумпцію шлюбу. Його посилання про те, що пенсія є особистим майном, суперечить частині 2 статті 61 СК України, відповідно до якої пенсія є об`єктом права спільної сумісної власності.

Отже, позов ОСОБА_2 в частині позовних вимог про визнання за нею права власності на Ѕ частку у статутному фонді (капіталі) підприємства вартістю 23 000 грн є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Що стосується позову ОСОБА_2 в частині права на отримання Ѕ частки прибутку станом на 31.12.2015 року в сумі 255,6 тис. грн, то він задоволенню не підлягає, оскільки позивачка не довела належними та допустимими доказами розмір прибутку малого приватного підприємства за період після розірвання шлюбу і до 31 грудня 2015 року.

Суд вважає, що також не підлягає задоволенню позов ОСОБА_2 в частині визнання за нею права рівної участі в управлінні підприємством, права на отримання активів у разі ліквідації, внесення відомостей до статуту підприємства та Єдиного державного реєстру щодо складу учасників підприємства.

Позиція суду щодо боргових зобов`язань.

Суд дійшов висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання боргових зобов`язань в сумі 743 930 грн спільними боргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід відмовити, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 лише частково погасив борги перед кредиторами. При цьому, в своїй позовній заяві він не конкретизував, яку суму ОСОБА_2 повинна йому сплатити як відшкодування за сплату боргу, а яка сума є залишковою.

Позиція суду щодо поділу рухомого майна.

Сторонами було заявлено про поділ майна на загальну суму 101 500 грн, а тому суд дійшов висновку про те, що частка кожного з подружжя повинна становити 50 750 грн.

В поділі іншої частини рухомого майна слід відмовити за недоведеністю його наявності на час припинення шлюбних відносин.

Оскільки частка кожного з подружжя повинна становити 50 750 грн, то слід вирішити питання про стягнення різниці в частках і стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю в частках в розмірі 8 750 грн.

Мотиви апеляційного суду.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали справи в межах їх обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог приходить до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від імені ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам закону відповідає не в повному обсязі.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

В силу з ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому, конструкція норми ст.60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Статтею 63 СК України встановлено рівність прав дружини та чоловіка на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.1 ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

За змістом статей: 69, 70 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок, що «у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує».

Тобто, той із подружжя, який заявляє про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують, на підставі належних та допустимих доказів.

Виходячи із положень ст.115 ЦК України, власником майна, переданого господарському товариству у власність його учасниками, як вклад до статутного (складеного) капіталу, є саме товариство, відчуження учасником товариства частки в статутному капіталі на користь іншої особи не припиняє права власності товариства на майно, яке обліковується на його балансі, у тому числі, на внесені до статутного капіталу вклади учасників.

Грошові кошти, внесені одним з подружжя, який є учасником господарського товариства, у статутний капітал цього товариства за рахунок спільних коштів подружжя, стають власністю товариства, а право іншого з подружжя на спільні кошти трансформується у право вимоги на виплату частини вартості такого внеску. При цьому, одним із визначальних є факт набуття подружжям таких грошових коштів у шлюбі.

Таким чином, якщо один з подружжя є учасником господарського товариства, і вносить до його статутного капіталу майно, придбане за рахунок спільних коштів подружжя, то таке майно переходить у власність цього підприємства, а в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується у право вимоги (зобов`язальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 03 червня 2015 року у справі № 6-38цс15.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 565/495/18 (провадження № 61-1539св19) вказано, що «поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України). При цьому не виключається звернення одного із подружжя, при наявності спору, з позовом про визнання права на частку в праві спільної власності без вимог щодо поділу майна в натурі».

У постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі № 6-47цс16 зроблено висновок, що новостворене нерухоме майно набуває правового режиму житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними. За позовом дружини, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд має право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. У разі неможливості поділу об`єкта незавершеного будівництва суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити грошову компенсацію.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено обставини, що підтверджуються матеріалами справи, за якими з 18 лютого 1994 року по 04 листопада 2015 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу та копією рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.11.2015 року (т.1 а.с.8-9).

31 грудня 2004 року між ОСОБА_23 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі продажу квартиру АДРЕСА_3 , яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 40,20 кв.м., в тому числі житловою площею 23,60 кв.м. (т.1 а.с.10).

Таким чином, належність цієї квартири до спільного майна подружжя не спростована, оскільки показами свідків спростування таких обставин не допускається.

Квартира АДРЕСА_3 була реконструйована та добудована, внаслідок чого збільшилася її площа. На підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №116/4 від 22 лютого 2011 року на дану квартиру проведено заміну правовстановлюючого документа та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 23 лютого 2011 року (т.1 а.с.106).

Відповідно до виданого свідоцтва про право власності квартира складається з чотирьох житлових кімнат загальною площею 61,80 кв.м., в тому числі житловою 45,60 кв.м. (т.1 а.с.11).

Сторонами в період шлюбу по АДРЕСА_4 на подвір`ї будинковолодіння був самочинно збудований гараж на два заїзди загальною площею приблизно 64 кв.м. Даний гараж в експлуатацію не зданий, побудований самочинно.

Крім того, в травні 1994 року квартира АДРЕСА_1 була передана в порядку приватизації в спільну часткову власність, а саме: ОСОБА_1 - 34%, ОСОБА_2 - 33%, ОСОБА_6 - 33%. Квартира складалася з двох кімнат загальною площею 47,5 кв.м., в тому числі житловою 31,0 кв.м. (т.1 а.с.128-131). 14 травня 1994 року було видано свідоцтво про право власності на житло (т.1 а.с.234).

Рішенням виконкому Ленінської районної ради народних депутатів №171/14 від 22 листопада 1995 року ОСОБА_1 надано дозвіл на добудову вказаної квартири (т.1 а.с.235-236).

У зв`язку з реконструкцією та добудовою спірної квартири 18 травня 2004 року був замінений правовстановлюючий документ на свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Як вбачається із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18 травня 2004 року, що 55/100 частин житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами АДРЕСА_8 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в таких частках: ОСОБА_8 - 9/100 частин, ОСОБА_2 - 9/100 частин, ОСОБА_1 - 37/100 частин (т.1 а.с.85).

З вказаного свідоцтва вбачається, що 55/100 частин будинку знаходяться в житловому будинку літ.А в квартирі АДРЕСА_6 та складаються з чотирьох кімнат, загальною площею 89,50кв.м., у тому числі житловою 67,40кв.м., в підвалі - підвал ІІІ площею 7,60кв.м., та коридор І загального користування площею 12,50кв.м. (4,10кв.м.); крім того: гараж літ.Б, а також криниця літ.К загального користування (т.1 а.с.85).

Пізніше дана квартира знову була реконструйована, внаслідок чого 26 квітня 2011 року виконавчий комітет Чернівецької міської ради прийняв рішення №259/7 про заміну правовстановлюючого документу на нове свідоцтво про право власності (т.1 а.с.239).

З свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04 травня 2011 року вбачається, що 55/100 частин будинку передано в спільну часткову власність на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 26 квітня 2011 року, відповідно до якого частка ОСОБА_1 становить 37/100 частин, частка ОСОБА_2 становить 9/100 частин і частка сина ОСОБА_5 становить 9/100 частин (т.1 а.с.12).

Відповідно до зазначеного свідоцтва 55/100 частин складається з квартири АДРЕСА_6 в житловому будинку літ.А, яка складається з: в підвалі - підвал ІІІ площею 7,60кв.м., та коридор І загального користування площею 12,50кв.м. (4,10кв.м.); на першому поверсі - коридор 1-1 площею 5,40кв.м., житлова кімната 1-2 площею 15,80кв.м., житлова кімната 1-3 площею 20,00кв.м., кухня 1-4 площею 8,10кв.м., санвузол 1-5 площею 5,60кв.м., житлова кімнатна 1-6 площею 14,80кв.м., житлова кімната 1-7 площею 18,00кв.м.; гараж літ.Б, а також криниця І загального користування (т.1 а.с.12).

З договору дарування від 26 грудня 2014 року вбачається, що ОСОБА_5 подарував ОСОБА_1 9/100 частин житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_8 (т.1 а.с.14).

Таким чином, ідеальна частка ОСОБА_1 в спірному будинку становить 46/100 частин, а ОСОБА_2 - 9/100 частин, що спростовує доводи відповідача за первинним позовом про статус спірного житла як спільна сумісна власність, оскільки сторони набули її із визначенням часток кожного у спільну часткову власність. З цих підстав частка ОСОБА_2 не може бути збільшена за рахунок частки ОСОБА_1 .

З висновку №614 судової інженерно-технічної експертизи від 28 травня 2019 року вбачається, що ринкова вартість квартири АДРЕСА_3 складає 1 116 664 грн.

Загальна вартість будівельних матеріалів, обладнання, конструктивних елементів, які витрачені на будівництво гаражу і вартість робіт в процесі будівництва гаражу, що знаходиться по АДРЕСА_4 складає 67 105,56 грн.

Ринкова вартість 55/100 частин домоволодіння АДРЕСА_8 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складає 1 449 184 грн (т.3 а.с.169-211).

З висновку №281 додаткової судової інженерно-технічної експертизи, складеного в період 29.05. по 26.06.2020 року, вбачається, що ринкова вартість 55/100 часток будинковолодіння АДРЕСА_8 , до складу якого входить: в житловому будинку літ. А1 - квартира АДРЕСА_6 загальною площею 99,40кв.м., в т.ч. житловою 68,60кв.м., на першому поверсі - коридор 1-1 площею 5,40кв.м. (з металевими сходами на горище), житлова кімната 1-2 площею 15,80кв.м., житлова кімната 1-3 площею 20,00кв.м., кухня 1-4 площею 8,10кв.м., санвузол 1-5 площею 5,60кв.м.. житлова кімната 1-6 площею 14,80кв.м., житлова кімната 1-7 площею 18,00кв.м., підвал III площею 7,60кв.м. та коридор І загального користування площею 12,50кв.м. (4.10кв.м.); горище площею 40,20 кв.м. (згідно правовстановлюючих документів), а також господарські споруди цегляний гараж літ. Б площею 21,85кв.м., металевий гараж літера Г, криниця, ворота і огорожа, що належить на праві спільно часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , станом на час проведення експертизи, становить - 1 696 223 грн.

Ринкова вартість 55/100 часток будинковолодіння АДРЕСА_8 , до складу якого входить: в житловому будинку літ. А1 - квартира АДРЕСА_6 , що за результатами обстеження має загальну площу 100,70кв.м., в т.ч. житлову 69,90кв.м.; горище площею 40,20кв.м., а також господарські споруди цегляний гараж літера Б площею 21,85кв.м., металевий гараж літера Г, криниця, ворота і огорожа, що належить на праві спільно часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , станом на час проведення експертизи, становить - 1 717 854 грн.

Крім того експертом запропоновано два варіанти розподілу 55/100 часток вказаного будинковолодіння (т.4 а.с.156-216).

12 лютого 2003 року було створено ТОВ «ОХОРОННО-РОЗШУКНЕ АГЕНСТВО «КОБРА» (далі ТзОВ ОРА «КОБРА»), засновник ОСОБА_1 , розмір статутного капіталу 18 500 грн (т.1 а.с.123-126).

04 вересня 2007 року створено МПП «КОБРА-ЛЮКС», засновник ОСОБА_1 , розмір статутного капіталу 46000 грн (т.1 а.с.116-122).

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про припинення права власності ОСОБА_2 на 9/100 часток будинковолодіння АДРЕСА_8 , які зареєстровані за ОСОБА_2 вартістю 237 139,20 грн, та взамін цій частці виділити ОСОБА_2 Ѕ частку квартири АДРЕСА_3 вартістю 558 332 грн та Ѕ частку будівельних матеріалів, які були використані в процесі самочинно збудованого в 2010-2011 роках на подвір`ї будинковолодіння АДРЕСА_4 гаража площею 32 кв.м. вартістю Ѕ частки 33 552,78 грн, які належать ОСОБА_1 ; припинення права спільної власності на квартиру АДРЕСА_3 та визнання за ОСОБА_2 права власності на дану квартиру; Визнання за ОСОБА_1 права власності на 9/100 часток житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, які зареєстровані за ОСОБА_2 та входять до складу 55/100 ідеальних часток та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю у вартості нерухомого майна.

Відповідно до ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Тлумачення положень ст.71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку.

Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених ЦК України (ст.365 цього Кодексу), у першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду.

У пунктах 1-3 ч.1 ст.365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.

Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.

Отже, у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач, не вимагається обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 03 лютого 2020 року у справі № 235/5146/16-ц; від 03 червня 2020 року у справі № 487/6195/16-ц; від 30 вересня 2020 року у справі № 552/1514/19.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.

З урахуванням закріплених у п.6 ст.3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, суди мають встановити, зокрема, чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар (правовий висновок ВСУ, викладений у постанові від 13 січня 2016 року у справі № 6-2925цс15.

Ураховуючи наведене, слід дійти висновку, що припинення права власності позивача на частку у спільному майні подружжя можливе лише за умови встановлення судами спроможності інших співвласників цього майна виплатити компенсацію вартості відповідної частки у праві власності позивача на майно за відсутності в них надмірного тягаря щодо її сплати.

До наведеного висновку дійшов ВС у постанові від 29.03.2021 року справа №759/2791/17.

Однак, з урахуванням того, що між сторонами склалися неприязні стосунки, які в подальшому при залишенні їм у спільній власності нерухомого майна можуть перерости в ініціювання нових судових процесів, що буде стосуватися порядку користування, проведення інших будівельних робіт, тощо колегія суддів вважає за можливе дійти висновку про припинення часток у спірному нерухомому майні обох сторін.

Компенсація різниці у вартості часток не буде становити для ОСОБА_2 надмірний тягар, оскільки остання пояснила про наявність коштів при запропонованому нею поділі спірної квартири на приведення її до жилого стану, та в більшому розмірі буде компенсуватися зобов`язаннями ОСОБА_1 за рішенням суду у цьому спорі на користь ОСОБА_2 .

За наведеного колегія суддів приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 в наведеній частині підлягає до задоволення частково, з врахуванням вартості 55/100 часток будинковолодіння по АДРЕСА_8 у відповідності до висновку №281 додаткової судової інженерно-технічної експертизи від 29.05.-26.06.2020 року у розмірі 1 717 854 грн, оскільки при проведенні судової інженерно-технічної експертизи відносно вартості 55/100 часток згідно висновку №614 від 28.05.2018 року було використано неактуальні дані, та приходить до висновку з урахуванням вимог ст.365 ЦК України про необхідність припинити право власності ОСОБА_2 на 9/100 часток житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_8 , які зареєстровані за ОСОБА_2 вартістю 281 103,38 грн, та взамін цій частці виділити ОСОБА_2 Ѕ частку квартири АДРЕСА_3 вартістю 558 332 грн та Ѕ частку будівельних матеріалів, які були використані в процесі самочинно збудованого гаража площею 32 кв.м. вартістю Ѕ частки 33 552,78 грн, які належать ОСОБА_1 .

Як наслідок, слід припинити право спільної власності на квартиру АДРЕСА_3 та визнати за ОСОБА_2 право власності на вказану квартиру. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 9/100 часток житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами АДРЕСА_8 , які зареєстровані за ОСОБА_2 та входять до складу 55/100 ідеальних часток житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_8 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю у вартості нерухомого майна в розмірі 310 781,40 грн.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2 відносно визнання права власності на корпоративні права МПП «Кобра-Люкс» вартістю 23 000 грн, права рівної участі в управлінні підприємства, права отримання Ѕ частки прибутку станом на 31.12.2015 року в сумі 255 600 грн, права на отримання Ѕ частки активів у разі ліквідації, внесення відомостей до статуту та Єдиного державного реєстру щодо складу учасників підприємства, то остання оскаржує рішення суду саме в частині права на отримання Ѕ частки прибутку вказаного підприємства.

Вирішуючи спір між сторонами в цій частині колегія суддів зазначає наступне.

За змістом ст.115 ЦК України, ст.85 ГК України та ст.12 ЗУ «Про господарські товариства» власником майна, переданого господарському товариству у власність його учасниками як вклад до статутного (складеного) капіталу, є саме товариство, відчуження учасником товариства частки в статутному капіталі на користь іншої особи не припиняє права власності товариства на майно, яке обліковується на його балансі, у тому числі на внесені до статутного капіталу вклади учасників.

Грошові кошти, внесені одним з подружжя, який є учасником господарського товариства, у статутний капітал цього товариства за рахунок спільних коштів подружжя, стають власністю товариства, а право іншого з подружжя на спільні кошти трансформується у право вимоги на виплату частини вартості такого внеску. При цьому одним із визначальних є факт набуття подружжям таких грошових коштів у шлюбі.

Таким чином, якщо один з подружжя є учасником господарського товариства і вносить до його статутного капіталу майно, придбане за рахунок спільних коштів подружжя, то таке майно переходить у власність цього підприємства, а в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується у право вимоги (зобов`язальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові ВСУ від 03 червня 2015 року у справі № 6-38цс15.

У рішенні Конституційного Суду України від 19 вересня 2012 року в справі № 1-8/2012 (№ 17-рп/2012) за конституційним зверненням приватного підприємства «ІКІО» щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.61 СК України зазначено, зокрема, що приватне підприємство (або його частина), засноване одним із подружжя, це окремий об`єкт права спільної сумісної власності подружжя, до якого входять усі види майна, у тому числі вклад до статутного капіталу та майно, виділене з їх спільної сумісної власності. Таким чином, статутний капітал та майно приватного підприємства, сформовані за рахунок спільної сумісної власності подружжя, є об`єктом їх спільної сумісної власності.

У постанові Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 2-3632/11 наведено такі висновки щодо застосування норм права.

Статтею 113 ГК України передбачено, що приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб`єкта господарювання ? юридичної особи. Порядок організації та діяльності приватних підприємств визначається цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст.8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Спеціального закону, яким регулюється діяльність приватних підприємств, немає. Тому всі питання організації та діяльності приватних підприємств необхідно вирішувати виходячи з загальних норм ЦК України та ГК України, інших законів.

Враховуючи те, що порядок формування статутного капіталу приватного підприємства такий як і у товариства з обмеженою відповідальністю, Верховний Суд вважає, що вказана правова позиція застосовується також і у випадку, якщо один із подружжя є учасником приватного підприємства і вносить до його статутного капіталу майно, придбане за рахунок спільних коштів подружжя.

Звертаючись до суду з цим позовом ОСОБА_2 не просила здійснити їй виплату половини розміру внеску до статутного капіталу (фонду) МПП «Кобра-Люкс», а просила, зокрема провести поділ корпоративних прав ОСОБА_1 у статутному капіталі МПП «Кобра-Люкс» шляхом визнання за кожною із сторін права на 1/2 частину статутного капіталу вказаного підприємства, однак задовольняючи в цій частині позов суд першої інстанції залишив поза увагою те, що згідно із законодавством України частка у статутному капіталі підприємства як об`єкт корпоративних прав не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та не може бути предметом поділу.

Подібного висновку дійшов ВС у постанові від 20.01.2021 року в справі №342/1304/17.

З огляду на викладене в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання за нею права на частку в МПП «Кобра-Люкс» як об`єкту корпоративних слід було відмовити, отже рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поділ рухомого майна подружжя колегія суддів зазначає наступне.

Так з матеріалів справи вбачається, що сторонами під час шлюбу було придбано нерухоме майно, яке в подальшому було поділено між ними за рішенням суду.

Проте, з урахуванням вимог позовної заяви та доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 колегія суддів вважає за необхідне доповнити перелік спільного сумісного майна металевою альтанкою вартістю 5 000 грн, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_8 , що була предметом спору.

Крім того, ОСОБА_2 наголошує, а ОСОБА_1 не спростовано факт перебування у нього в користуванні спальні білого кольору в комплекті (ліжко, шафа, комод, трюмо, тумбочки прикроватні - 2 шт.) в будинку АДРЕСА_8 вартістю 10 000 грн.

За наведених обставин рішення в частині розподілу рухомого майна подружжя та розміру компенсації слід змінити, доповнивши його перелік складовою, а саме металевою альтанкою - вартістю 5000 грн, яку виділити ОСОБА_1 з компенсацією Ѕ її вартості ОСОБА_2 , а також виділити ОСОБА_1 спальню білого кольору в комплекті (ліжко, шафа, комод, трюмо, тумбочки прикраватні 2 шт.) вартістю 10 000 грн, виключити вказаний комплект спальні з переліку рухомого майна виділеного ОСОБА_2 та компенсувати останній Ѕ її вартості, загальна вартість компенсації складає 7500 грн.

В решті рішення суду в цій частині залишити без змін.

Шляхом взаємозаліку сум, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю у вартості рухомого та нерухомого майна в розмірі 303 281,40 грн.

Що стосується боргів подружжя, колегія суддів зазначає таке.

Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Якщо наявність боргових зобов`язань підтверджується відповідними засобами доказування, такі боргові зобов`язання повинні враховуватись при поділі майна подружжя.

Так, матеріали справи містять видаткові касові ордера та довідки про отримання ОСОБА_1 безпроцентної цільової позики (т.1 а.с.231-232, т.2 а.с.79-81), у зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до висновку, що в інтересах сім`ї бралися лише кошти по першому договору, а саме, 26 лютого 2009 року в розмірі 320 000 грн. Оскільки в той період часу подружжям ОСОБА_1 здійснювалася реконструкція з добудовою квартири АДРЕСА_1 , а також здійснювалося самочинне будівництво гаража на подвір`ї будинковолодіння АДРЕСА_4 .

Що стосується інших сум, то ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не довів по кожному окремо договору позики, що зазначені кошти були використані в інтересах сім`ї. Крім цього, ОСОБА_1 не зазначив по кожному договору, на які потреби бралися кошти і скільки він грошей повернув окремо по кожному договору, та який борг залишився окремо по кожному договору.

В той же час колегія суддів погоджується з висновком районного суду, який дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 про поділ боргових зобов`язань перед ТОВ ОРА «Кобра», зокрема, щодо договору від 26 лютого 2009 року на суму 320 000 грн, оскільки позивачем за первісним позовом не було надано доказів повернення коштів та залишку боргу саме по цьому договору. Довідка, яка видана ТзОВ ОРА «Кобра» про розмір боргу та розмір повернутих коштів, є загальною та стосується всіх договорів позики.

Що стосується позовних вимог за первісним та зустріним позовами, вимогами і доводів апеляційних скарг сторін з приводу ТОВ ОРА «КОБРА» то колегія вважає, що рішення суду в цій частині відповідає вимогам ст.263 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без змін.

Інші доводи апеляційних скарг не спростовують законність висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність ухваленого рішення.

Згідно зі ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд першої інстанції не в повній мірі встановив обставини щодо рухомого майна, не вирішив спір при наявності конфлікту між сторонами щодо реального поділу нерухомого майна, в супереч закону визнав права в товаристві щодо особи, яка не є його учасником, що є підставою для зміни рішення в частині та скасування в частині з ухваленням нового по суті заявлених вимог на підставі мотивів, наведених вище.

Таке рішення апеляційного суду буде відповідати вимогам Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме, статті 6 (право на справедливий суд), статті 13 (права на ефективний засіб юридичного захисту позивача від неправомірних дій відповідача), статті 8 (право на повагу до свого приватного і сімейного життя та до свого житла), статті 17 (заборона зловживання правами, передбаченими цією Конвенцією з боку відповідача) та статті 1 Першого Протоколу (захист права власності та права мірно володіти своїм майном).

Що стосується судових витрат.

Частиною 13 ст.141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В силу ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що майно між сторонами поділено пропорційно вимогам, колегія вважає за необхідне судові витрати, понесені сторонами на судові експертизи та за сплату судового збору залишити за сторонами.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від імені ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.12.2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про припинення права власності за ОСОБА_2 на 9/100 часток та визнання за ним 9/100 часток в будинку по АДРЕСА_8 , про припинення права власності за ОСОБА_1 на Ѕ частку квартири та визнання за ОСОБА_2 права на Ѕ частку квартири АДРЕСА_3 , а також в частині відмови у виділенні ОСОБА_2 будівельних матеріалів, обладнання, конструктивних елементів, які були використані під час самочинного будівництва гаража, що знаходиться в АДРЕСА_4 , вартістю 67 105,56 грн., а саме: азбестоцементні листи хвилясті 32,13 кв.м., болти 0,000112 т, цвяхи 0,00332т, гіпсові в`яжучі 0,002164т, толь 7,038 кв.м., сталь листова оцинкована 0,041т, неоцинований профнастил 0,02т, гвінти, заклепки, шайби 0,0002т, лісоматеріали 0,74 куб.м., щити опалубки 2,32 кв.м., сталь профільована 128 кг, камінь бутовий 2,27 куб.м., пісок природний 1,28 куб.м., керамблок 1756шт, суміші бетонні 7,87 куб.м., розчин кладковий 10,79 куб.м., скасувати та ухвалити в цій частині нове.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 9/100 часток житлового будинку АДРЕСА_8 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, які зареєстровані за ОСОБА_2 , вартістю 281 103,38 грн та взамін цій частці виділити ОСОБА_2 Ѕ частку квартири АДРЕСА_3 вартістю 558 332 грн та Ѕ частку будівельних матеріалів, які були використані в процесі самочинно збудованого гаража площею 32 кв.м, вартістю 33 552,78 грн.

Припинити право спільної власності на квартиру АДРЕСА_3 та визнати за ОСОБА_2 право власності на вказану квартиру.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 9/100 часток житлового будинку АДРЕСА_8 з належними до нього будівлями та спорудами, які зареєстровані за ОСОБА_2 та входять до складу 55/100 ідеальних часток житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_8 .

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.12.2020 року в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на Ѕ частку у статутному фонді (капіталі) малого приватного підприємства «Кобра-Люкс» вартістю 23 000 грн скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким у задоволенні вказаної вимоги відмовити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.12.2020 року в частині визнання об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рухомого майна на загальну суму 101 500 грн, його поділу та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різниці в частках у розмірі 8750 грн змінити.

Доповнити перелік спільного сумісного майна складовою «металевою альтанкою» вартістю 5 000 грн, яку виділити ОСОБА_1 .

Виділити ОСОБА_1 спальню білого кольору в комплекті (ліжко, шафа, комод, трюмо, тумбочки прикраватні 2 шт.) вартістю 10 000 грн.

Змінити рішення в частині визначення суми різниці в частках та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю у вартості рухомого та нерухомого майна в розмірі 303 281,40 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови виготовлений 13 квітня 2021 року.

Головуючий - підпис /І.Н. Лисак/

Судді - підписи /А.І. Владичан, І.М. Литвинюк/