П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 761/43925/19

Номер провадження 22-ц/824/9019/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Головачова Я. В., Шахової О. В.,

за участю секретаря судового засідання - Яворської А. А.,

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 квітня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Осаулова А. А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської в місті Києві районної державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської в місті Києві районної державної адміністрації про встановлення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської в місті Києві районної державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської в місті Києві районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком - ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що16 листопада 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб від якого, сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У червні 2019 року відповідач повідомивши позивачу, що їде на вихідні до батьків, забрала доньку після чого, припинила відповідати на телефонні дзвінки. Крім того, остання відсутня за місцем реєстрації, на даний час не працює та не має стабільного джерела доходу.

На прохання позивача віддати йому дитину на повне забезпечення, відповідач відмовила.

Позивач зазначає, що має стабільний дохід, власну квартиру та офісне приміщення.

З моменту народження позивач піклується про дитину, допомагає матеріально, купує одяг та сплачує аліменти на добровільній основі.

На думку позивача, проживання доньки разом з ним відповідає інтересам дитини.

У березні 2020 року ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області про визначення місця проживання дитини.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16 листопада 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб.

Невдовзі позивач за зустрічним позовом переїхала на тимчасове проживання до своїх батьків.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася донька ОСОБА_3 , після народження якої, позивач за зустрічним позовом із донькою продовжували проживати у її батьків.

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що після проведення обшуку в приміщенні відповідача за зустрічним позовом, де він проживає та надає послуги з нетрадиційної медицини їй стало відомо, що останній є фігурантом кримінального провадження за ч. 1 ст. 190 КК України.

У червні 2019 року позивач за зустрічним позовом разом з дитиною поїхали провідати її батьків.

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що 23 червня 2019 року відповідач за зустрічним позовом засобом телефонного зв`язку попросив їх з дитиною не повертатися до Києва у зв`язку із неймовірною спекою.

У серпні 2019 року позивач за зустрічним позовом разом з дитиною та батьками відправились на відпочинок до моря, а пізніше, вона з дитиною повернулася до Києва.

У вересні 2019 року позивач за первісним позовом разом з дитиною переїхали проживати до її батьків, після чого, відповідач за первісним позовом жодного разу до дитини не приїздив.

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що вона є матеріально забезпечена, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувалась, проживає разом з дитиною у приватному будинку у якому створені всі необхідні умови для проживання дитини. Крім того, вона повністю забезпечує дитину всім необхідним, займається її вихованням та розвитком. Натомість, відповідач за зустрічним позовом, проживає в нежитловому приміщенні із сторонніми особами, тримає пса бійцівської породи, навичок по догляду за дитиною, немає, інколи вживає наркотичні речовини.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 08 квітня 2021 року (т. ІІ а.с. 43-49) позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської в місті Києві районної державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської в місті Києві районної державної адміністрації про встановлення місця проживання дитини, залишено без задоволення.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області про визначення місця проживання дитини, задоволено, визначено місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_2 .

Стягнуто на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 кошти судового збору у розмірі - 840 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 12 травня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просив рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні зустрічного позову, відмовити, а первісний позов, задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції в порушення норм процесуального права відмовив у призначенні судово-психіатричної експертизи, та керуючись виключно висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області, не витребувавши при цьому відповідний висновок щодо місця проживання дитини у служби у справах дітей та сім`ї Оболонської в м. Києві РДА, дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог скаржника.

Скаржник зазначає, що відповідач за зустрічним позовом не працевлаштована, немає власного доходу та житла, доказів про відсутність притягнення її до кримінальної чи адміністративної відповідальності, чи відсутності ознак психічного розладу здоров`я, останньою не надано.

Скаржник зазначає, що він є працевлаштований та має стабільний дохід, йому на праві власності належить квартира та офісне приміщення, крім того, він веде здоровий спосіб життя.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 19 лютого 2020 року, скаржником створені належні умови для виховання та розвитку дитини.

На думку скаржника, інформація зазначена відповідачем за первісним позовом про те, що він є фігурантом кримінального провадження, не відповідає дійсності.

Скаржник зазначає, що кримінального чи іншого провадження щодо вживання ним наркотичних засобів, відкрито не було, а собака, про яку зазначає відповідач за первісним позовом, у нього відсутня.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 травня 2021 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 травня 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

14 червня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив від ОСОБА_2 з відповідними підтвердженнями про направлення його всім учасникам справи.

З вказаного відзиву вбачається, що відповідач за первісним позовом не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення, без змін.

Відповідач за первісним позовом зазначає, що клопотання про витребування висновків у служби у справах дітей позивачем за первісним позовом не заявлялося, доказів щодо неможливості отримання таких висновків, матеріали справи не містять.

На думку відповідача за первісним позовом, наслідком відмови у призначенні експертизи стало те, що позивач за первісним позовом звернувся з вказаним клопотанням поза встановленим строком, при цьому, клопотання не відповідало вимогам процесуального законодавства, що стало наслідком відмови у задоволенні клопотання про призначення експертизи.

На думку відповідача за первісним позовом, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив надані сторонами докази, зокрема, й щодо майнового стану сторін та умов проживання дитини.

У судовому засіданні скаржник та його представник - адвокат Басаргіна О. П. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Відповідач за первісним позовом та її представник - адвокат Шестакова Ю. В. заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення, без змін.

Треті особи до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується звітами про відправку судових повісток-повідомлень на їх електронні адреси у зв`язку з чим, колегія суддів вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи у відсутність осіб, що не з`явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи та заперечення учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Визначаючи місце проживання дитини разом з позивачем за зустрічним позовом суд першої інстанції виходив з того, що визначення місця проживання дитини з матір`ю, в даному випадку, відповідатиме найкращим інтересам дитини.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 16 листопада 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. зареєстровано шлюб (т. І а.с. 09), у якому, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька ОСОБА_3 (а.с. 08).

Згідно відповіді ДНЗ «Пролісок» м. Хмільника від 26 лютого 2020 року, ОСОБА_3 відвідує вказаний заклад з 21 листопада 2019 року, її розвитком займається мати, ОСОБА_1 з приводу навчання дитини не звертався. (т. І а.с. 109).

28 серпня 2007 року між Представництвом Фонду державного майна України у Оболонському районі м. Києва та ФОП ОСОБА_1 укладено договір № 12 купівлі-продажу приміщення з № 1 по № 9 (групи приміщень 91) по АДРЕСА_1 (т. І а.с. 13).

06 грудня 2011 року між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу КМР (КМДА) та ФОП ОСОБА_1 укладено договір № 35/11 купівлі-продажу нежилих приміщень з № 1 по № 18 (групи приміщень № 91)№ І, ІІ загальною площею 131,80 кв.м., що складає 37/100 частин від нежилих приміщень в будинку, площею 356,20 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

12 квітня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір дарування квартири АДРЕСА_3 (т. І а.с. 18).

Згідно довідки ГУ ДПС у м. Києві від 17 жовтня 2019 року, ФОП ОСОБА_1 подав податкову декларацію платника єдиного податку за період з 01 лютого 2019 року по 30 вересня 2019 року на суму доходу - 105 850 грн. (т. І а.с. 12).

За місцем роботи та проживання ОСОБА_2 характеризується позитивно (т. І а.с. 107, 121).

З наказу №22-к від 12 лютого 2020 року вбачається, що молодшому науковому співробітнику відділу молекулярної біології Інституту біохімії ім.. О.В. Палладіна ОСОБА_2 , надано відпустку по догляду за дитиною до шести років з 12 лютого 2020 року по 11 лютого 2021 року (т. І а.с. 106).

ОСОБА_1 закінчив курси по програмі екстрасенсорика та сенсорна діагностика, мануальна терапія, методам лікувального масажу (т. І а.с. 212-214).

Станом на 07 вересня 2020 року ОСОБА_1 ( ОСОБА_1) до кримінальної відповідальності не притягався, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. (т. І а.с. 216).

Згідно відомостей із медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 16 вересня 2020 року та сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду від 16 вересня 2020 року, ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) психіатричних чи наркологічних протипоказань не має(т. І а.с. 217, 218).

Згідно акту обстеження умов проживання дитини від 01 вересня 2020 року, за адресою: АДРЕСА_4 , умови проживання задовільні, у квартирі наявні всі комунальні зручності, функціональні меблі, техніка та сантехніка. У дитини наявне окреме спальне місце, окрема кімната, іграшки, книги для розвитку, достатньо простору для дозвілля, навчання та розвитку. За результатами огляду встановлено, що батьком створено належні, допустимі, задовільні умови для проживання дитини. Батько обізнаний щодо виконання ним батьківських обов`язків, створив належні умови для проживання дитини, має дохід та може забезпечити найкращі інтереси дитини. (т. І а.с. 219).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 19 лютого 2020 року по АДРЕСА_2 , вказане приміщення є нежитловим, складається з 8 кімнат, знаходиться на цокольному поверсі з усіма побутовими зручностями. Одна кімната облаштована для відпочинку дитини, є ліжко, меблева стінка, для дитини створені належні умови, достатньо речей, одягу та іграшок (т. І а.с.220-221).

Згідно характеристики ДНЗ «Пролісок» м. Хмільника ОСОБА_3 проживає в матір`ю, відносини з якою будуються на теплій, доброзичливій основі, дитина має достатньо одягу, іграшок, завжди доглянута, має хороший розвиток мови, соціально-побутові навички відповідають віку. (т. І а.с. 108).

З відповіді Служби у справах дітей Хмільницької міської ради № 63 від 27 лютого 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 із заявами про вчинення перешкод у спілкування та вихованні дитини до служби не звертався. (т. І а.с. 110-111).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 29 жовтня 2019 року по АДРЕСА_5 , вказане житло складається з трьох кімнат, де проживають ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 з дитиною з серпня 2019 року. В будинку створені необхідні умови для проживання, є окрема кімната для дитини, де вона проживає з матір`ю, в кімнаті є дитяче ліжко,два розкладних дивани, шафа-купе, навісна тумбочка, багато іграшок та розвиваючи ігор (т. І а.с. 112).

Згідно інформації з КНП «Хмільницький центр ПМСД Хмільницької районної ради» ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_5 , та перебуває на обліку в сімейного лікаря з 27 січня 2020 року, здоров`ям дитини займається мати ОСОБА_2 , ОСОБА_1 з приводу лікування дитини не звертався. Стан здоров`я дитини задовільний, фізичний і психічний розвиток відповідає віку (т. І а.с. 115-116).

ОСОБА_2 на диспансерному обліку у лікаря-психіатра в КНП «Хмільницька ЦРЛ» та лікаря-нарколога не знаходилась, за медичною допомогою не зверталась. (т. І а.с. 117).

Згідно відповіді Хмільницького відділення поліції Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області від 02.03.2020 р. звернень від ОСОБА_1 щодо вчинення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини не надходило, ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності на момент перевірки не притягалась. (т. І а.с. 120).

Згідно висновку виконкому Хмільницької міської ради (органу опіки та піклування), останній вважає, що визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_2 буде відповідати найкращим інтересам дитини. (т. ІІ а.с. 04-07).

Так, згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до частини першої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частиною першою статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Статтею 160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно частин першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини необхідно врахувати ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, до яких можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Під час апеляційного перегляду колегією суддів встановлено, що з серпня 2019 року малолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 у місті Хмільник Вінницької області.

З 21 листопада 2019 року ОСОБА_3 відвідує ДНЗ «Пролісок» у місті Хмільник.

З 27 січня 2020 року дитина перебуває на обліку у сімейного лікаря у КНП «Хмільницький центр ПМСД Хмільницької районної ради».

Стан здоров`я дитини задовільний, фізичний і психічний розвиток відповідає її віку. Крім того, дитина завжди доглянута, має хороший розвиток мови, соціально-побутові навички відповідають віку.

З вказаного вбачається, що ОСОБА_2 виявляє неабияку увагу та турботу до дитини ОСОБА_3 .

Згідно актів обстеження умов проживання, обидві сторони мають належні умови для проживання дитини.

Відповідно до частин 5, 6 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

У матеріалах справи наявний висновок виконкому Хмільницької міської ради (органу опіки та піклування) з якого вбачається, що визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_2 буде відповідати найкращим інтересам дитини.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, виходячи з норм чинного законодавства України, з метою забезпечення найкращих інтересів малолітньої дитини ОСОБА_3 , дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для визначення її місця проживання з матір`ю.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що визначаючи місце проживання малолітньої дитини разом з матір`ю, суд не обмежує право батька на спілкування з нею.

Колегія суддів приймає до уваги посилання скаржника на те, що майновий та фінансовий стан скаржника є ліпшим ніж у позивача за первісним позовом, разом з тим, перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Посилання скаржника на порушення судом норм процесуального права у зв`язку з відмовою у задоволенні клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи, є безпідставним, оскільки останнім не доведено необхідності у її призначення. Крім того, наявних в матеріалах справи доказів достатньо для вирішення спору щодо місця проживання дитини.

Посилання скаржника на порушення судом норм процесуального права у зв`язку з не витребуванням у Служби у справах дітей та сім'ї Оболонської в м. Києві РДА висновок щодо місця проживання дитини, є безпідставним, оскільки скаржник не був позбавлений можливості самостійно звернутися до зазначеної установи з метою отримання такого висновку та надати його до суду.

Посилання скаржника на те, що відповідач за зустрічним позовом не працевлаштована, немає власного доходу та житла, не може бути підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки як вбачається з матеріалів справи, остання з 2016 року перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною. Крім того, відповідач за зустрічним позовом проживає у будинку, який належить її батькам на праві власності у якому є окрема кімната для дитини, де вона проживає з матір`ю. Вказаний будинок має належні умови для проживання дитини.

Посилання скаржника на те, що ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні з 28 серпня 2019 року по 10 вересня 2019 року з діагнозом «Гострий поліморфний психотичний розлад без симптомів шизофренії, пов`язаний зі стресом», не є підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 на обліку у лікаря-психіатра не знаходиться, підстави вважати, що в останньої можуть бути психічні розлади здоров`я, відсутні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 квітня 2021 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 06 жовтня 2021 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Я. В. Головачов

О. В. Шахова