Справа № 194/1126/21
Номер провадження № 2/194/399/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.

за участю секретаря судового засідання Виходцевої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зменшення розміру стягуваних аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру стягуваних аліментів. Свою позовну вимогу мотивує тим, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27 березня 2015 року по справі №194/284/15-ц з нього на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його доходів. 18 грудня 2020 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 . Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2021 року по справі №194/610/21 з нього на користь ОСОБА_3 на її утримання стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. 08 червня 2021 року у нього з ОСОБА_3 народилися діти: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 30 червня 2021 року судовим наказом, виданим Тернівським міським судом Дніпропетровської області по справі №194/928/21 з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частки від його доходів щомісячно. Про факт існування судового наказу по справі №194/928/21 йому стало відомо, коли за місцем його реєстрації, а згодом за місцем роботи надійшла копія такого судового наказу, до цього він був впевнений що сплачує аліменти у розмірі 50% від моїх доходів на дочку ОСОБА_4 та на дружину ОСОБА_3 . Таким чином, на момент подання даної позовної заяви, з нього за рішеннями та за судовим наказом, що були прийняті Тернівським міським судом Дніпропетровської області стягуються аліменти у розмірі 5/6 частини від його доходів, що дорівнює 83% його доходів (на дочку Софію - 1/4 частка, на дружину ОСОБА_3 - 1/4 частка, на дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - 1/3). Значним погіршенням його матеріального становища є стягнення з нього 5/6 часток від доходів на утримання трьох дітей та дружини. Сімейний стан у нього змінився після народження дочок - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та після прийняття судового наказу змінився і матеріальний стан. Просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки до 1/8 частки його доходів; зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на її утримання з 1/4 частки до 1/8 частки його доходів; зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на утримання дочок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 частки до 1/4 частки його доходів.

Позивач у судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги не визнає, просить розглядати справу за її відсутності.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27 березня 2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 18 грудня 2020 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 124, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 .

Згідно рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2021 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 10 червня 2021 року Соборним районним у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про народження, виданого 10 червня 2021 року Соборним районним у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Відповідно до судового наказу, виданого Тернівським міським судом Дніпропетровської області від 30 червня 2021 року, з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частки від його доходів щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Згідно довідки про доходи, наданої 15 липня 2021 року ВСП ШУ «Імені Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», ОСОБА_1 за період з січня 2021 року по червень 2021 року нараховано дохід 147296,36 грн., сума за винятком аліментів становить 111897,11 грн.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Ст. 180 Сімейного Кодексу України також передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

У відповідності зі ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З правових позицій, викладених у абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», видно, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Також у п. 23 даної Постанови, зазначено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, дані норми права дозволяють констатувати, що при вирішенні вимог щодо зменшення розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і одержувача, у тому числі і враховувати стан здоров`я та потреби дитини в її розвитку.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що після укладенні шлюбу з ОСОБА_3 та після народження малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у позивача змінився сімейний та матеріальний стан, оскільки після винесення рішень про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його доходів, та на користь ОСОБА_3 на її утримання в розмірі 1/4 частини його доходів, стягнуті аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від його доходів, загальний розмір стягуваних з нього аліментів склав 83% від його доходів.

Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки у позивача після винесення судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини його доходів на утримання двох малолітніх дітей змінилося матеріальне становище, та загальний розмір стягуваних з нього аліментів склав 83% від його доходів,що не відповідає вимогам чинного законодавства щодо максимального розміру аліментів, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги про зменшення розміру аліментів задовольнити частково, та зменшити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх видів його доходів до 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, та зменшити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на її утримання, з 1/4 частини всіх видів його доходів до 1/8 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною трирічного віку. Натомість, в задоволенні позовних вимог в частині зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід відмовити.

Зменшення розміру аліментів саме в такій частині не буде порушувати права дітей на належне матеріальне забезпечення.

Таким чином, загальний розмір аліментів, стягнутих з позивача на користь відповідачів, становить 63 % заробітної плати (1/6 + 1/8 + 1/3), що відповідає вимогам чинного законодавства щодо максимального розміру аліментів. Тому суд вважає, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі, встановленому рішенням суду.

У зв`язку з тим, що позивач залишає за собою судові витрати та не просить їх стягувати з відповідачів, що є його правом, суд при ухваленні рішення зазначене питання не розглядає.

На підставі ст.ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180, 182, 183, 192 СК України, ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 2, 4,10, 12-13, 17, 18, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 273, 280, 281 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зменшення розміру стягуваних аліментів - задовольнити частково.

Зменшити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що стягуються на підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27 березня 2015 року по справі № 194/284/15-ц на користь ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх видів його доходів до 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Зменшити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що стягуються на підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2021 року по справі № 194/610/21 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на її утримання, з 1/4 частини всіх видів його доходів до 1/8 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні позовних вимог в частині зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 01 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя В.О. Корягін