Справа № 349/1542/20
Провадження № 22-ц/4808/1025/21
Головуючий у 1 інстанції Могила Р. Г.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Горейко М.Д.,

секретаря Пацаган В.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування, за апеляційною скаргою представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Могилою Р.Г. 28 квітня 2021 року у м. Рогатин Івано-Франківської області, повний текст якого складено 05 травня 2021 року,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2020 року приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» подано позов до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 470 000,00 грн у порядку суброгації.

Позов обгрунтовано тим, що 27 квітня 2018 року між ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» та ТзОВ «Ролада» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №826001/4610/0000142, за умовами якого було застраховано автомобіль Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

06 листопада 2018 року в с.Конюшки Рогатинського району Івано-Франківської області, на автодорозі Мукачево-Львів сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного автомобіля під керуванням водія ОСОБА_2 та гужового транспорту, яким керував ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ТзОВ «Ролада» звернулося до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» із заявою про виплату страхового відшкодування. 19 грудня 2018 року позивачем було виплачено ТзОВ «Ролада» страхове відшкодування в розмірі 470 000,00 грн.

Оскільки відповідач спричинив дорожньо-транспортну пригоду, а тому на підставі ст.993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" вважає, що у ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збитків.

Просив стягнути з ОСОБА_1 у порядку суброгації виплачене страхове відшкодування у сумі 470 000,00 грн та сплачений при поданні позову судовий збір в сумі 7 050,00 грн (а.с.1-7).

Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» страхове відшкодування в сумі 200 000,00 грн (двісті тисяч гривень 00 копійок) та судовий збір в розмірі 3 003,30 грн (три тисячі три гривні 30 копійок) (а.с.125-129).

Не погодившись з рішенням суду в частині зменшення розміру шкоди представник ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» подав апеляційну скаргу, у якій посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що відповідачем не наведено жодних доказів винятковості обставин справи, які б свідчили про можливість застосування приписів ч.4 ст.1193 ЦК України. У матеріалах справи відсутня будь-яка інформація про наявність у відповідача тяжких чи невиліковних хвороб, які б потребували постійного та дорого вартісного лікування та великих затрат, не наведено доказів того, що на утриманні відповідача знаходяться особи, які б потребували догляду, витрат на лікування чи утримання, не наведено інших обставин та фактів, які б могли свідчити про наявність винятковості у обставинах життя та існування відповідача .

Окрім того, безумовною умовою застосування приписів ч.4 ст.1193 ЦК України є не лише наявність винятковості обставин справи, але й те, що відшкодування шкоди у повному розмірі неможливе або поставить відповідача у тяжке становище. Жодної інформації на підтвердження того, що задоволення позову в повному обсязі неможливе, або поставить відповідача у тяжке матеріальне становище відповідачем не надано. У матеріалах справи відсутні відомості про наявність у власності відповідача рухомого чи нерухомого майна, інших доходів окрім пенсії як і інформації кому належить гужовий транспортний засіб, яким відповідач керував на момент настання ДТП.

Отже, рішення суду в частині застосування приписів ч.4 ст.1193 ЦК України є незаконним та необґрунтованим, оскільки судом не наведено даних про встановлені обставини, що є підставами для зменшення розміру збитків, не наведено жодних пояснень, розрахунків та обґрунтувань з приводу того, чому суд вважав зменшити розмір відшкодування збитків більш ніж у половину суми заявлених позовних вимог.

Просить рішення суду в частині зменшення розміру відшкодування збитків скасувати, ухвалити у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Стягнути судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги (а.с.135-139).

Заперечуючи доводи апеляційної скарги, представник відповідача подав відзив на апеляційну скаргу, у якому посилається на законність та обґрунтованість рішення суду.

Вказує, що аналізуючи додані до справи докази, беручи до уваги пояснення та запевнення відповідача, суд дійшов вірного висновку, що задоволення позову поставить відповідача у вкрай важке становище. Відповідач є пенсіонером, отримує пенсію в мінімальному розмірі та не має можливості сплатити заявлену позивачем суму, а тому правильним є застосування у даному спорі положень ч.4 ст.1193 ЦК України.

Щодо права власності на майно представник вказує, що будинок, в якому проживає відповідач, належав його батькам і спадкові права на даний час не оформлені. Гужовий транспорт належав відповідачу (кінь від отриманих травм після ДТП помер). Стан здоров`я відповідача незадовільний, оформити групу інвалідності по зору не має можливості через відсутність коштів. Дана обставина не потребує доказування, оскільки суд міг це бачити наочно в судовому засіданні. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін (а.с.152-153).

У судове засідання не з`явився представник апелянта, про причини неявки не повідомив, хоча про день місце та час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу за відсутності апелянта.

Вислухавши відповідача по справі, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її обґрунтованою, виходячи з таких підстав.

В силу ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позов, суд виходив з положень частин 1,2 ст. 1166 ЦК України, частин 1,2 ст. 1187 ЦК України, п.1 ч.1 статті 1188 ЦК України), ч.1 статті 25 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ч.4 ст.1193 ЦК України, дійшов висновку, що стягнення з відповідача, який є пенсіонером та отримує мінімальну пенсію, суми страхового відшкодування в повному розмірі поставить його у тяжке матеріальне становище, тому, врахувавши матеріальне становище відповідача частково задовольнив позов, стягнувши з відповідача на користь ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» страхове відшкодування в сумі 200 000,00 грн.

З таким висновком апеляційний суд не погоджується з огляду на таке.

Встановлено, що постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2018 року, яка набрала законної сили 11 грудня 2018 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а саме у порушенні пунктів п.п.7.8, 7.3, 7.7 «б», 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху.

Зі змісту постанови суду вбачається, що 06 листопада 2018 року приблизно о 17 год 42 хв. в с.Конюшки, Рогатинського району, Івано-Франківської області, на автодорозі Мукачево-Львів, ОСОБА_3 , керуючи гужовим транспортом, перед початком руху, а саме розворотом, у темну пору доби, не переконався, що це буде безпечно, допустив зіткнення з автомобілем Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 .

27 квітня 2018 року між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та ТзОВ «Ролада» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №826001/4610/0000142, за яким застраховано автомобіль Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , загальна страхова сума - 1 009 929,00 грн (а.с.8-9).

На а.с.10-21 наявні умови страхування до договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО».

У зв`язку з настанням страхового випадку страхувальник автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ТзОВ «Ролада» в особі директора Волкова М.Ф. 07 листопада 2018 року звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.26).

14 грудня 2018 року ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» складено страховий акт та видано наказ про виплату ТзОВ «Ролада» страхового відшкодування на загальну суму 470 000,00 грн (без ПДВ) (а.с.27-30,44).

Згідно ремонтної калькуляції №00278269 від 11.12.2018р. (зведені дані по розрахунку), загальна вартість робіт становить 27 199,73 грн; загальна сума фарбування складає 36 146,80 грн; загальна сума запчастин становить 442 372,27 грн; вартість ремонту 505 718,80 грн (а.с.31-36).

На а.с. 40-41 наявний розрахунок-фактура №ДМ00010798 від 15.11.2018 року.

З копії платіжного доручення № 060309 від 19 грудня 2018 року вбачається, що ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» виплатила ТзОВ «Ролада» страхове відшкодування в розмірі 470 000,00 грн (а.с.45).

18 березня 2020 року ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» надіслано ОСОБА_1 листа з вимогою про добровільне відшкодування виплаченого страхового відшкодування в розмірі 470 000,00 грн (а.с.46-47).

Згідно довідки про доходи в №5381 7433 6836 1368 від 26 листопада 2020 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Галицькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком. Загальна сума пенсії за період з травня 2020 року по жовтень 2020 року складає 10 124,00 грн.

Відповідно до довідки про склад сім`ї від 26 листопада 2020 року №3036, виданої виконавчим комітетом Рогатинської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_1 проживає один за адресою: с.Конюшки, хутір Беревечки, Рогатинського району, Івано-Франківської області .

Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно із ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

В силу ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про страхування» встановлено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно зі ст. ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Стаття 27 Закону України «Про страхування» та стаття 993 ЦК України передбачають перехід права вимоги до страховика, де перехід фактично означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

Постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2018 року, яка набрала законної сили 11 грудня 2018 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а саме у порушенні пунктів п.п.7.8, 7.3, 7.7»б», 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху

Постанова набрала законної сили 11 грудня 2018 року, а тому в силу положень частини 6 статті 82 ЦПК України є обов`язковою для врахування під час розгляду даної справи.

Відповідачем не надано доказів на спростування визначеної вартості відновлювального ремонту автомобіля, зазначеної у рахунку-фактурі від 15.11.2018 року та у страховому акті від 14.12.2018 року, на підставі яких страховиком здійснено виплату страхового відшкодування, не надано та не наведено об`єктивного обґрунтування, у чому полягає невідповідність наданим позивачем документам обставинам ДТП і пошкодженням, отриманим автомобілем.

Жодного контррозрахунку відносно доказів наданих позивачем суду не представлено.

З урахуванням наведеного суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 7 Постанови № 4 від 1 березня 2013 року Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», правила частини четвертої статті 1193 ЦК України про можливість зменшення розміру відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину, застосовуються у виняткових випадках, якщо відшкодування шкоди у повному розмірі неможливе або поставить відповідача у тяжке матеріальне становище.

Стаття 1193 ЦК України є загальною нормою, якою встановлюються підстави звільнення від відповідальності за завдання позадоговірної шкоди та підстави зменшення відповідальності порівняно із загальним розміром відшкодування шкоди в повному обсязі.

Суд першої інстанції безпідставно застосував до спірних правовідносин положення ч. 4 ст. 1193 ЦК України, які застосовуються при вирішенні питання про відшкодування завданої фізичною особою шкоди.

Відповідачем надано суду довідку ФГ «Персей Агро» та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно яких він є власником земельних ділянок площами 0,6803, наданих у тимчасове платне користування фермерському господарству «Персей Агро» в оренду товарного сільськогосподарського виробництва. За користування земельними ділянками орендодавцю нараховано плату у розмірі 3072,80 грн (до видачі 2473,грн). Проте відповідачем не надано жодного доказу щодо його скрутного матеріального становища.

Зважаючи на вищенаведене, судом не вбачається підстав для зменшення розміру відшкодування шкоди.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, судом порушено норми матеріального та процесуального права,що призвело до невірних висновків у справі та прийняття незаконного та необґрунтованого рішення в частині зменшення розміру шкоди,яка підлягає відшкодуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищенаведене та положення ст. 376 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає зміні в частині розміру стягнутого з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» страхового відшкодування та судових витрат, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» суми страхового відшкодування у розмірі 470 000 грн 00 коп.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374,376, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» задовольнити частково.

Рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2021 року змінити в частині розміру стягнутого з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» страхового відшкодування та судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2 , адреса проживання с.Конюшки Рогатинського району Івано-Франківської області,77036) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (, адреса місцезнаходження: вул. Саксаганського,70-А, м.Київ,01032) суму страхового відшкодування у розмірі 470 000 грн (чотириста сімдесят тисяч гривень) 00 коп (нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2 , адреса проживання с.Конюшки Рогатинського району Івано-Франківської області,77036) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (, адреса місцезнаходження: вул. Саксаганського,70-А, м.Київ,01032) судовий збір в розмірі 7050 грн (сім тисяч п`ятдесят гривень) 00 коп (нуль копійок) за подання позовної заяви.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2 , адреса проживання с.Конюшки Рогатинського району Івано-Франківської області,77036) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (, адреса місцезнаходження: вул. Саксаганського,70-А, м.Київ,01032) судовий збір в розмірі 10575 грн (десять тисяч п`ятсот сімдесят п`ять гривень) 00 коп (нуль копійок) за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В. Василишин

М.Д. Горейко

Повний текст постанови складено 18 жовтня 2021 року.