Справа № 727/7700/21
Провадження № 2/727/2302/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» жовтня 2021 року Шевченківський районний суд м.Чернівці у складі:

головуючого судді Одовічен Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Філатової К.А.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Байцар І.Б.

відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Директора Шипинецького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Кіцманської міської ради Абрамовича Віктора Овідійовича про визнання наказів про строковий термін роботи незаконними, визнати незаконною відмови про продовження співпраці, поновлення на роботі на умовах строкової угоди, стягнення оплати за вимушений прогул ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Директора Шипинецького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Кіцманської міської ради Абрамовича Віктора Овідійовича про визнання наказів про строковий термін роботи незаконними, визнати незаконною відмови про продовження співпраці, поновлення на роботі на умовах строкової угоди, стягнення оплати за вимушений прогул.

ОСОБА_1 позов обґрунтовує тим, що 02.09.2020 року на підставі наказу №76-К була прийнята на роботу на посаду вчителя історії в Шипинецькій ЗЗСО на умовах строкового трудового договору із терміном дії по 30.06.2021 року. Термін визначив директор, незважаючи на те, що вона мала бажання працювати на умовах безстрокового договору.

Директор школи ОСОБА_2 , користуючись її становищем, категорично поставив умову укладення строкового трудового договору, в іншому випадку він на роботу її не приймає.

Вважає, що наказ про укладення із нею строкового трудового договору не відповідає ст.26 Закону України «Про освіту», оскільки вона не є особою пенсійного віку.

27.04.2021 року вона написала заяву про внесення змін до умов трудового договору від 02.09.2020 року з метою продовження його дії до 30.08.2021 року. Директор їй пообіцяв, що згодом продовжить із нею угоду на три роки.

Однак, 27.05.2021 року відповідач її повідомив, що продовжувати трудову угоду із нею не буде.

Зазначила, що роботодавцем були порушені її права, а саме: незаконно обмежено термін працевлаштування та незаконно відмовлено у продовженні безстрокової трудової угоди.

Своє бажання працювати на умовах безстрокової угоди вона підтвердила, подавши заяву на продовження співпраці 17.06.2021 року, проте директор написав резолюцію «відмовити».

У зв`язку з отриманням наказу про звільнення та відповідним записом у трудовій книжці, просила поновити її на умовах безстрокової угоди, а накази про строковий термін роботи визнати незаконними; визнати незаконною відмову на її заяву про продовження співпраці; стягнути з роботодавця оплату за вимушений прогул.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.08.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представником відповідача було подано відзив на позов. У відзиві відповідач позов не визнав. Вказував на те, що відповідно до положень ст.23 КЗпП трудовий договір може бути як безстроковим, так і укладатися на визначений строк, встановлений за погодженням сторін. Вказував на те, що строковий трудовий договір із позивачем укладався за її бажанням, викладеним у заяві від 01.09.2020 року. Законом України «Про повну загальну середню освіту» не встановлено заборон щодо укладення з педагогічними працівниками строкових трудових договорів.

Вважає звільнення ОСОБА_1 законним, оскільки згідно п.2 ч.1 ст.36 КЗпП підставою припинення трудових відносин є закінчення строку трудового договору.

Також представником відповідача було подано заяву про застосування позовної давності. Зазначив, що позивачем було пропущено тримісячний строк звернення до суду, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Просив відмовити в задоволенні позову.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала та підтвердила, викладені в ньому обставини. Пояснила, що директор ОСОБА_2 усно обіцяв їй продовжити трудову угоду, однак у подальшому незаконно звільнив її. Наказ про звільнення її з роботи вона не оскаржує, оскільки вважає його незаконним. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у відзиві. Окрім того, вказував на те, що позов пред`явлено до директора школи Абрамовича В.О., а не до юридичної особи, з якою позивач перебувала у трудових відносинах. Вважає, що ОСОБА_2 є неналежним відповідачем у справі, а тому в задоволенні позову просив відмовити.

Суд, заслухавши вступне слово сторін, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що наказом №76-К від 01.09.2021 року Шипинецького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Кіцманської міської ради ОСОБА_1 було прийнято на посаду вчителя історії на умовах строкового трудового договору з 02.09.2020 року по 30.06.2021 року з оплатою праці відповідно до тарифікації. Наказ винесено на підставі заяви ОСОБА_1 від 01.09.2020 року, позивач була ознайомлена з наказом 01.09.2020 року. Наказ було підписано директором школи ОСОБА_2 (а.с.5).

25.05.2021 року ОСОБА_1 звернулась до директора Шипинецької ЗЗСО Абрамовича В.О. з заявою про зміну умов трудового договору, продовживши його до 30.08.2021 року (а.с.56).

На підставі зазначеної заяви відповідачем 24.05.2021 року було видано наказ №35-К, яким змінено умови трудового договору з ОСОБА_1 , учителем історії, продовживши його до 30.08.2021 року (а.с.57).

17.06.2021 року позивач звернулась до директора Шипинецької ЗЗОШ Абрамович В.О. з заявою про продовження дії строкової трудової угоди з 31.08.2021 року на безстроковий період (а.с.7).

У подальшому, наказом №50-К від 20.08.2021 року ОСОБА_1 було звільнено з посади вчителя історії 30.08.2021 року у зв`язку з закінченням строку трудового договору (п.2 ст.36 КЗпП) (а.с. 58).

Дослідивши обставини справи суд встановив, що між сторонами виникли трудові правовідносини, які регулюються наступними нормами права.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КЗпП України право громадян України на працю тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Держава створює умови для ефективної зайнятості населення, сприяє працевлаштуванню, підготовці і підвищенню трудової кваліфікації, а при необхідності забезпечує перепідготовку осіб, вивільнюваних у результаті переходу на ринкову економіку.

Відповідно до статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно зі статтею 23 Кодексу трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється за погодженням сторін. Строк трудового договору може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 24 КЗпП України укладення трудового договору оформлюється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється за погодженням сторін. Строк трудового договору може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події.

Строк, на який працівник наймається на роботу, вказується у наказі про прийняття на роботу, інакше вважатиметься, що працівник прийнятий на роботу за безстроковим трудовим договором.

Підстави припинення трудового договору зазначені у статті 36 КЗпП України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП підставами припинення трудового договору є закінчення строку трудового договору (пункти 2, 3 ст.23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна зі сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Таким чином, у випадку укладення договору на певний строк, закінчення визначеного сторонами строку є підставою для припинення трудового договору у зв`язку з закінченням строку.

Як було встановлено судом, на підставі поданої 01.09.2020 року заяви ОСОБА_1 , між нею та Шипинецьким закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Кіцманської міської ради було укладено строковий трудовий договір, що був оформлений наказом №76-К від 01.09.2020 року. Строк трудового договору сторонами визначено до 30.06.2020 року.

Із вказаним наказом позивач була ознайомлена у день його винесення.

У подальшому, за домовленістю сторін термін дії трудової угоди наказом №35-К продовжено до 30.08.2021 року.

20.08.2021 року, наказом Шипинецького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Кіцманської міської ради №50-к за підписом директора В.О. Абрамович, ОСОБА_1 було звільнено з посади вчителя історії 30.08.2021 року у зв`язку з закінченням строку трудового договору (п.2 ст.36 КЗпП України).

Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (пункти2 і 4 частини третьоїстатті 175 ЦПК України).

Із змісту поданої до суду позовної заяви встановлено, що єдиним відповідачем у цій справі ОСОБА_1 зазначила Директора Шипинецького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Кіцманської міської ради Абрамовича Віктора Овідійовича.

Предметом спору в цій справі є незаконні, на думку позивача, накази про строковий договір, відмова на її заяву про продовження співпраці; поновлення її на умовах безстрокової угоди на посаді вчителя історії Шипинецького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Кіцманської міської ради, а також стягнення з роботодавця оплати за вимушений прогул.

Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

За змістом ст.1 Закону України «Про повну загальну середню освіту» заклад загальної середньої освіти - юридична особа, основним видом діяльності якої є освітня діяльність, що провадиться на певному рівні (рівнях) повної загальної середньої освіти; заклад освіти, що забезпечує здобуття повної загальної середньої освіти (далі - заклад освіти), - заклад загальної середньої освіти або заклад професійної (професійно-технічної), фахової передвищої чи вищої освіти, що провадить освітню діяльність на певному рівні (рівнях) повної загальної середньої освіти;

Положеннями ч.2 ст.22 Закону визначено, що педагогічні працівники мають права, визначені Законом України "Про освіту", цим Законом, законодавством, колективним договором, трудовим договором та/або установчими документами закладу освіти.

Педагогічні працівники закладів освіти приймаються на роботу за трудовими договорами відповідно до вимог цього Закону та законодавства про працю.

Із дослідженого судом витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видно, що 15.01.1996 року було зареєстровано юридичну особу Шипинецький заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Кіцманської міської ради, організаційно-правова форма:комунальна організація. Керівником установи є Абрамович Віктор Овідійович.

Відповідно до статті 51 ЦПК України суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року в справі № 761/23904/19 вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 визначила відповідачем Директора Шипинецького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Кіцманської міської ради Абрамовича Віктора Овідійовича, який видавав накази від імені юридичної особи, з якою позивач перебувала у трудових правовідносинах.

Натомість Шипинецький заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Кіцманської міської ради до участі у справі у якості співвідповідача позивачем залучений не був.

За таких обставин, суд на підставі встановлених обставини справи, що підтверджені належними та допустимими доказами у справі, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Суд вважає, з позивача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в розмірі 908 грн. 00 коп. на користь держави, оскільки позивач не була звільнена від його сплати за позовні вимоги про визнання незаконними наказів про строковий термін роботи при подачі позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.21, 23, 36, 233 КЗпП України, ст. ст.4,10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Директора Шипинецького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Кіцманської міської ради Абрамовича Віктора Овідійовича про визнання наказів про строковий термін роботи незаконними, визнати незаконною відмови про продовження співпраці, поновлення на роботі на умовах строкової угоди, стягнення оплати за вимушений прогул відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави понесені судові витрати у розмірі 908 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Одовічен Я.В.