Справа № 308/5393/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Химинець О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгород, за правилами окремого позовного провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , заінтересована особа Середнянська селищна рада Ужгородського району (правонаступник Пацканівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області), про встановлення юридичного факту, що має значення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 04.10.2021 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 11.10.2021.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про встановлення юридичного факту, що має значення.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 квітня 2021 року заяву залишено без руху.

13.05.2021 від представника заявника надійшла заява про усунення недоліків, подано заяву про встановлення юридичного факту, що має значення в новій редакції.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 травня 2021 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , заінтересована особа Пацканівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про встановлення юридичного факту, що має значення.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що проживала в АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 перебувала в родинних відносинах з заявником, ОСОБА_1 , а саме була її матір`ю.

У заяві вказано, що ОСОБА_1 більшу частину свого життя постійно проживала разом зі своєю матір`ю, ОСОБА_3 , в АДРЕСА_1 , а в останні роки життя померлої їх спільне проживання було зумовлено тим, що ОСОБА_4 сильно нездужала та хворіла, та як наслідок не могла самостійно задовольнити свої побутові потреби та потребувала постійного догляду. Вищевказане в тому числі підтверджується довідкою № 486 від 14.11.2019 року, що видана виконкомом Пацканівської сільської ради та засвідчує той факт, що «на день смерті ОСОБА_3 , 1930 р.н., яка проживала за адресою АДРЕСА_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею за вищевказаною адресою проживала без реєстрації донька - ОСОБА_1 , 1948 р.н.».

Мотивуючи заяву, представник ОСОБА_1 , посилається на положення ч.1 та ч.2 ст.1220, ч.1 ст. 1270, ч.1 ст. 1269, ч.3 ст.1268, ст. 1270 цього ЦК України.

При цьому заявник вказує, що протягом шестимісячного строку встановленого ст. 1270 ЦК України ОСОБА_1 не заявляла про відмову від спадщини, вона в силу положень ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, та фактично володіє спадковим майном. Заявник зазначає, що з ОСОБА_3 , окрім її доньки ніхто фактично не проживав та не був зареєстрований, а будь-які інші особи, які можливо мали право на спадщину, відповідних заяв про прийняття спадщини не подавали, як того вимагає ч.1 ст.1269 ЦК України.

При обґрунтуванні вказаного, заявник посилається на положення ч.1 ст.1296, ст.1297, ч.1 ст.1298 ЦК України.

Заявник вказує, що з часу відкриття спадщини минуло шість місяців, ОСОБА_1 на виконання обов`язку передбаченого ст.1297 ЦК України, звернулася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину, однак в такій видачі їй було відмовлено, так як постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами. Крім того, нотаріусом рекомендовано заявнику звернутися в суд для встановлення даного факту та надано інформацію щодо відсутності заведеної спадкової справи, так як ніхто за оформленням спадщини не звертався.

Заявник вказує на те, що дана заява подається в порядку окремого провадження. (п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України).

При цьому у заяві вказано на те, що встановлення юридичного факту, а саме факту спільного проживання ОСОБА_1 та її померлої матері ОСОБА_3 необхідне з метою отримання свідоцтва про право на спадщину; докази, що підтверджують даний факт наведені вище та додаються до даної заяви; в іншому порядку встановити даний факт неможливо.

Враховуючи викладене, керуючись ст.293, 315-319 ЦПК України, ст. 1220, 1268, 1269, 1270, 1296-1298, а також положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судбву практику у справах про спадкування», заявник просить суд: прийняти дану заяву до провадження; Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ужгородським MB УМВС України в Закарпатській області, РНОКПП НОМЕР_2 ) разом з ОСОБА_3 (1930 р.н., свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 ) на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 08.09.2021 року залучено до участі в цивільній справі № 308/5393/21 за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , про встановлення юридичного факту, що має значення, заінтересована особа: Пацканівська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області, - Середнянську селищну раду Ужгородського району Закарпатської області (, місцезнаходження: Закарпатська область, Ужгородський район, смт. Середнє, вул. Закарпатська, 63), як правонаступника Пацканівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області.

Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися про дату та час розгляду заяви повідомлялися належним чином. Разом із тим, від представника ОСОБА_1 , адвоката Андрейчук О.М., надійшло клопотання про розгляд заяви без їх участі, вимоги викладені в заяві підтримують та просять задовольнити.

Представник зацікавленої особи до суду не з`явився, про дату та час розгляду заяви повідомлявся належним чином. На адресу суду надійшла заява за підписом заступника селищного голови Р. Василиндри, про розгляд справи без їх участі, просять прийняти рішення за наявними у матеріалах справи документами. Згідно поданого до суду клопотання від Середнянської селищної ради від 31.08.2021 року вимоги за заявою ОСОБА_1 просять задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено що, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що проживала в АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 перебувала в родинних відносинах з заявником, ОСОБА_1 , а саме була її матір`ю, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 та копіє свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 .

Відповідно до довідки виконавчого комітету Пацканівської сільської ради № 486 від 14.11.2019 року - ОСОБА_3 ,1930 р.н., яка проживала в АДРЕСА_1 , та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а/з №2 з нею за вище вказаною адресою проживала без реєстрації донька - ОСОБА_1 , 1948 р.н.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Пацканівської сільської ради № 44 від 23.01.2020 року, на день смерті гр. ОСОБА_3 , 1930 р.н., жительки АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , А/з 3-2 в дворогосподарстві, фактично ніхто не був зареєстрований.

Згідно довідки виконавчого комітету Пацканівської сільської ради № 45 від 23.01.2020 р. така видана ОСОБА_1 , про те, що в житловому будинку в АДРЕСА_1 присвоєна поштова адреса АДРЕСА_1 .

Згідно довідки виконкома Середнянської селищної ради від 02.06.2021 року за № 44 на день смерті ОСОБА_3 ,1930 р.н., яка проживала в АДРЕСА_1 , та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а/з №2 з нею за вище вказаною адресою проживала без реєстрації донька - ОСОБА_1 , 1948 р.н. Додатком до такої надано копію по господарської книги Пацканьовської сільської ради станом на 2001-2005 роки від №253 по №342.

Згідно відповіді приватного нотаріуса Ужгородського нотаріального округу Гуменюк Віктора Вікторовича, на усне звернення ОСОБА_1 , повідомлено, що 02.04.2021 року вона дійсно звертались за отриманням усної консультації стосовно питань оформлення своїх спадкових прав на спадщину померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , 1930 року народження. На момент отримання усної консультації, оформлення спадкових прав за померлою ОСОБА_3 , 1930 року народження було неможливим, оскільки неможливо було встановити факт спільного постійного проживання за однією адресою з померлою. З метою належного оформлення права на спадщину їй було рекомендовано звернутися до суду для встановлення вищевказаного юридичного факту.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.09.2021 року ОСОБА_5 приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу відмовив ОСОБА_1 у видачі на її ім`я свідоцтва про право на прийняття спадщини за заповітом на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , оскільки у встановлений строк не подала заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, не пред`явила жодних доказів фактичного прийняття спадщини.

Згідно Інформаційної довідки №66316549 від 08.09.2021 року зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), за вказаними параметрами запиту, а саме відносно ОСОБА_3 у Спадковому реєстрі інформація відсутня.

У відповідності до ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Статтею 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ч.1-2, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частині четвертій статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

У справі, що розглядається, встановлено, що заявник звернувся до суду з метою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме проживання із своєю матір`ю ОСОБА_3 , на час її смерті, та відкриття спадщини, у зв`язку з необхідністю оформлення спадщини. На підтвердження факту їх спільного проживання суду надано належні та допустимі докази. Окрім того, наявність інших спадкоємців на час розгляду заяви матеріалами справи не підтверджується, що виключає наявність спору про право. Суд враховує, що заінтересована особа, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та знаходження нерухомого майна Середнянська селищна рада Ужгородського району (правонаступник Пацканівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області) не заперечує проти задоволення поданої заяви, та надає підтверджуючі документи про факт постійного проживання заявника разом з померлою матір`ю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ужгородським MB УМВС України в Закарпатській області, РНОКПП НОМЕР_2 ) разом з ОСОБА_3 (1930 р.н., свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 ) на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. Доводи заявника підтверджуються доказами, що містяться в справі.

На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 5, 11-13, 81, 265, 293, 315 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , заінтересована особа Середнянська селищна рада Ужгородського району (правонаступник Пацканівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області), про встановлення юридичного факту, що має значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ужгородським MB УМВС України в Закарпатській області, РНОКПП НОМЕР_2 ) разом з ОСОБА_3 (1930 р.н., свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 ) на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Середнянська селищна рада Ужгородського району, смт Середнє, вул. Закарпатська , буд. 63, Ужгородського району.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Фазикош О.В.