Справа № 728/1646/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - Лободи Н.В.

за участі секретаря судового засідання - Кулик Л.І.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Биковця В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмач у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

04.08.2021 ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач) про відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням рішення суду.

Вимоги позову мотивовані тим, що 15.05.2019 Бахмацьким районним судом Чернігівської області у справі №728/2394/18 було ухвалене рішення, згідно з яким зобов`язано Відповідача привести систему пічного опалення роботу спільного димоходу для квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , до попереднього робочого стану шляхом відновлення демонтованих ним димовивідних каналів для забезпечення користування пічним опаленням іншими мешканцями будинку. Вказане рішення набрало законної сили 09.08.2019, однак добровільно Відповідачем виконане не було, тому 05.09.2019 Бахмацьким РВ ДВС було відкрито виконавче провадження №59974620 та зобов`язано Відповідача виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. У свою чергу Відповідач звернувся до суду із заявою про відстрочення виконання вказаного рішення, у задоволенні якої було відмовлено. 25.02.2020 за невиконання рішення суду державним виконавцем на Відповідача був накладений штраф, після чого Відповідач, шляхом укладення договору подарував належну йому квартиру АДРЕСА_2 своїй дружині ОСОБА_3 , що Позивач розцінює як намагання уникнути виконання судового рішення, оскільки насправді Відповідач продовжує проживати у вказаній квартирі.

Оскільки ДВС проведеними заходами у виконавчому провадженні не вдалося виконати рішення суду, 13.03.2020 до Бахмацького РВ УМВС було направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України, за яким 16.03.2020 відкрито кримінальне провадження №0000176, яке 31.03.2021 було закрито у зв`язку з тим, що строк досудового розслідування, визначений ст.219 КПК України закінчився і жодній особі не було повідомлено про підозру.

Таким чином, рішення суду на сьогодні залишається невиконаним, внаслідок чого Позивач знаходився у постійному дискомфорті через неможливість реалізувати своє законне право на обов`язковість судового рішення, був змушений змінити звичний спосіб життя та місце проживання у зв`язку з неможливістю користуватися пічним опаленням у власній квартирі. Душевні страждання, спричинені йому бездіяльністю Відповідача Позивач вважає прямим наслідком порушення його права на справедливий суд та завдану йому внаслідок цього моральну шкоду оцінює у 60000.00 грн., яку разом з судовими витратами просить стягнути з Відповідача.

Відповідно до ухвали Бахмацького районного суду Чернігівської області від 10.08.2021 вказана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 07.09.2021.

07.09.2021 підготовче провадження було закрито і справу призначено до судового розгляду по суті на 30.09.2021.

У судовому засіданні Позивач позов підтримав і просив його задовольнити в повному обсязі з вищевикладених підстав.

Представник Відповідача у судовому засіданні вимоги ОСОБА_1 не визнав, підтримав поданий Відповідачем відзив, доводи якого зводяться до того, що Відповідач не мав реальної можливості виконати рішення суду, у зв`язку з чим просив його роз`яснити та відстрочити виконання. До того ж, з 29.02.2020 Відповідач перестав бути власником квартири АДРЕСА_2 , де згідно з рішенням суду його було зобов`язано здійснити відновлення димовивідних каналів. Окрім того, у відзиві звернуто увагу, що причиною страждань Позивача є не невиконані вимоги про переобладнання пічного опалення, які він використовує як засіб тиску та інструмент для знущання та компенсації своїх внутрішніх страждань, а його особисті причини.

У відповіді на відзив Позивач вказав, що всі аргументи Відповідача, які він навів у відзиві зводяться до виправдання невиконання ним рішення суду; саме Відповідачем було демонтовано димовивідні канали і саме він повинен їх відновити; стосовно дружини Відповідача, яка перешкоджала вчиненню виконавчих дій щодо виконання рішення суду триває досудове розслідування.

Заслухавши пояснення Позивача та представника Відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, Суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках доказів.

Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з положень ч.1, ч.2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, з наданої Позивачем копії паспорта вбачається, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання є АДРЕСА_3 (а.с.11-12).

Згідно з довідкою, виданою Бахмацькою районною філією Чернігівського обласного центру зайнятості від 07.09.2021 №624, ОСОБА_1 з 28.12.2020 перебуває на обліку у вказаній філії та отримує допомогу по безробіттю (а.с.73).

З копії висновку ДОП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області від 01.08.2018 та копії акту від 07.08.2018, складеного комісією у складі заступника міського голови, заступника начальника відділу архітектури, містобудування та житлово-комунального господарства виконкому міської ради, голови правління ТОВ «Бахмацька ЖЕК» та депутата Бахмацької міської ради, вбачається, що конфлікт між сторонами щодо технічного стану димовівидних каналів квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 існував станом на серпень 2018 року (а.с.71, 72).

Відповідно до постанови державного виконавця Бахмацького РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, 05.09.2019 було відкрито виконавче провадження №59974620 з примусового виконання виконавчого листа №728/2394/18, виданого 29.08.2019 Бахмацьким районним судом Чернігівської області про зобов`язання ОСОБА_2 з дотриманням будівельних норм і дозволів привести систему пічного опалення роботу спільного димоходу для квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 до попереднього робочого стану шляхом відновлення демонтованих ним димовідвідних каналів для забезпечення користування пічним опаленням іншими мешканцями будинку (а.с.46).

Виходячи із копій повідомлень Бахмацького РВ ДВС від 08.01.2019 №708 та №709, які адресовані на ім`я Позивача, останньому надавалась інформація щодо направлення 06.09.2019 та 30.10.2019 на адресу ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження, яка двічі не була вручена адресату; щодо виходу державного виконавця за місцем проживання ОСОБА_2 в АДРЕСА_5 та щодо звернення державного виконавця до суду з поданням про примусовий привід боржника (а.с.14-15).

Згідно з копією акта від 25.02.2020, складеного державним виконавцем Бахмацького РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Кедою В.І. в АДРЕСА_5 , при примусовому виконанні виконавчого листа № 728/2394/18 від 29.08.2019, виданого Бахмацьким районним судом Чернігівської області, було встановлено, що «боржником ОСОБА_2 при перевірці виконання рішення немайнового характеру не приведено систему пічного опалення роботу спільного димоходу для квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 до попереднього робочого стану» (а.с.16).

Відповідно до копії постанови від 25.02.2020, винесеної начальником Бахмацького РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми) у виконавчому провадженні №59974620, у зв`язку з невиконанням рішення суду протягом 10 днів з дня вручення постанови про відкриття, на ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 1700.00 грн. (а.с.17).

Відповідно до копії заяви від 11.02.2020, Відповідач звертався до Бахмацького районного суду Чернігівської області з проханням відстрочити виконання рішення суду від 15.05.2019 (а.с.48).

З копії заяви від 12.02.2020 №7775 вбачається, що Бахмацький РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми) звертався до Бахмацького районного суду Чернігівської області із заявою про роз`яснення рішення суду у справі №728/2394/18 щодо зобов`язання ОСОБА_2 з дотриманням будівельних норм і дозволів, привести систему пічного опалення роботу спільного димоходу для квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 до попереднього робочого стану шляхом відновлення демонтованих ним димовідвідних каналів для забезпечення користування пічним опаленням іншими мешканцями будинку (а.с.49)

Виходячи із копій заяв від 10.02.2020, 21.02.2020, 25.02.2020, 04.03.2020, 10.03.2020 та 12.03.2020, а також копії апеляційної скарги та ухвали Чернігівського апеляційного суду від 21.04.2020 про відкриття провадження, Відповідач повідомляв Бахмацький РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) про те, що ним подана апеляція на ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19.02.2020 про відмову у відстроченні виконання рішення суду і про відмову в роз`ясненні рішення суду та про те, що він «…не є власником квартири, не зареєстрований і не проживаю за даною адресою. Рішення суду виконати не можливо.» Також, ОСОБА_2 просив Начальника Бахмацького РВ ДВС роз`яснити резолютивну частину рішення суду від 15.05.2019 та «відстрочити виконавчі рішення до одного місяця з дати роз`яснення рішення» (а.с.20-22,47, 50-52, 53, 54, 55, 56).

З копії договору дарування квартири від 29.02.2020 вбачається, що ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 квартиру під АДРЕСА_2 (а.с.18).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.02.2020, власником квартири АДРЕСА_2 , на підставі договору дарування №268 від 29.02.2020, є ОСОБА_3 (а.с.57).

З копії акта від 12.03.2020, складеного державним виконавцем Бахмацького РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми) Кедою В.І. в м.Бахмач, вул.Деповська,2/5, вбачається, що при примусовому виконанні виконавчого листа №728/2394/18 від 29.08.2019 було встановлено, що при повторній перевірці виконання рішення немайнового характеру, зі слів дружини ОСОБА_2 знаходиться вдома, але за станом здоров`я не може вийти з квартири. Встановити, чи виконане рішення суду державним виконавцем не можливо (а.с.23).

З копії постанови державного виконавця від 13.03.2020 у виконавчому провадженні №59974620, у зв`язку з невиконанням повторно протягом 10 робочих днів рішення суду на боржника ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 3400.00 грн. (а.с.24).

Відповідно до копії повідомлення від 13.03.2020 №8720, направленого на адресу Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області, державним виконавцем Кедою В.І. було повідомлено про вчинення кримінального правопорушення за ст.382 КК України, у якій вона просила внести відповідні дані до ЄРДР відносно боржника ОСОБА_2 , провести досудове розслідування за ч.1 ст.382 КК України та притягнути до кримінальної відповідальності за даним фактом (а.с.25).

Виходячи із копії витягу з ЄРДР, копій протоколів допитів свідків від 13.04.2020 та копії пояснення від 16.09.2020, за вищевказаним повідомленням державного виконавця, 16.03.2020 до ЄРДР були внесені відомості за №0000176 про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України та проводилась відповідна перевірка (а.с.26-30).

З копій висновку, затвердженого Начальником Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області 09.04.2019 та пояснення ОСОБА_1 від 19.03.2019 вбачається, що за повідомленням ОСОБА_3 Бахмацьким ВП ГУНП в Чернігівській області від 17.03.2019 проводилася перевірка щодо встановлення ОСОБА_1 відеокамери та здійснення відеозйомки (а.с.58,59).

Виходячи з витягу з ЄРДР, 10.06.2020 за заявою ОСОБА_1 до вищевказаного реєстру були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України за №0000384 з приводу умисного перешкоджання ОСОБА_3 вчиненню виконавчих дій працівниками Бахмацької ДВС з метою перевірки виконання судового рішення ОСОБА_2 12.03.2020 (а.с.74).

Що стосується оглянутого у судовому засіданні відео, яке міститься на доданому до матеріалів позову диску, то воно являє собою фрагменти зйомки, на яких, у більшості випадків зображені неідентифіковані належним чином чоловік та жінка, які сваряться із особою, яка їх знімає з приводу «проживання чи не проживання», причин зйомки та «переслідування».

На відео, яке додано Відповідачем до відзиву зафіксовані суперечки між ОСОБА_1 та не ідентифікованою жінкою з приводу «переслідування» та «встановлення камер», а також візит поліції та державних виконавців до квартири, власницею якої назвалася ОСОБА_3 з метою перевірки виконання рішення суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з положеннями п.9 ч.2 ст.129 Конституції України, обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно зі статтями 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до положень ч.ч.1-3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно, державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. При цьому закон у визначених випадках у межах виконавчого провадження передбачає винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу та звернення до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з положеннями п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У п.5 вказаної Постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що відповідає встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Разом з тим, досліджені у судовому засіданні докази у своїй сукупності свідчать про наявність виконавчого провадження №59974620 з примусового виконання виконавчого листа №728/2394/18 від 29.08.2019, виданого Бахмацьким районним судом Чернігівської області, у якому, зокрема на боржника було двічі накладено штрафи та направлено повідомлення до правоохоронного органу про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, за яким внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проведено опитування та допити свідків.

Жодних відомостей про результати досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, зокрема про його закриття у зв`язку з тим, що строк досудового розслідування, визначений ст.219 КПК України закінчився і жодній особі не було повідомлено про підозру та про те, що рішення суду на даний час не виконане, про що вказано у позові, матеріали справи не містять.

Оглянуті у судовому засіданні відеозаписи Суд до уваги не бере, оскільки вони не доводять і не спростовують позовних вимог, а лише свідчать про наявність конфліктної ситуації між особами, які зображені на відео.

Окрім того, у судовому засіданні належними і допустимими доказами не доведено обставин щодо зміни місця проживання Позивача внаслідок невиконання Відповідачем рішення суду.

Також, у підтвердження обставин, якими Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги Суду не надано копії рішення суду, невиконанням якого Позивачу завдано моральної шкоди та матеріалів виконавчого провадження №59974620, зокрема доказів у підтвердження його закінчення.

При цьому Суд, у відповідності до положень ч.5 ст.12 ЦПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, сприяючи в реалізації учасниками справи їх прав, на підготовчому провадженні роз`яснював правила доказування, порядок подання доказів та наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, проте інших доказів ніж ті, що містять матеріали справи Суду надано не було і клопотання про їх витребування у відповідності до ст.84 ЦПК України, сторонами, зокрема Позивачем, не заявлялись.

У свою чергу Суд не знайшов підстав для самостійного збирання доказів у відповідності до вимог ч.7 ст.81 ЦПК України, оскільки не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи, зокрема Позивачем своїх процесуальних прав та обов`язків щодо доказів.

Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, Суд приймає рішення на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням тієї чи іншої процесуальної дії.

Оскільки обсяг наданих Суду доказів належним чином не підтверджує позовні вимоги, тому, беручи до уваги, що рішення Суду не може ґрунтуватися на припущеннях, Суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у позові.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 83, 89, 265, 352, 354 ЦПК України, Суд,-

У Х В А Л И В :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди відмовити повністю.

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складений 01.10.2021.

Суддя Бахмацького районного суду Н.В.Лобода