П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року місто Київ

справа №760/15852/21

провадження №22-ц/824/11822/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Генезис фінансової свободи"

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Генезис фінансової свободи", подану адвокатом Сухою Мариною Василівною,

на ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 25 червня 2021 року про забезпечення позову, постановлену в складі судді Зуєвич Л.Л.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Генезис фінансової свободи", треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Дмитро Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 25 червня 2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Генезис фінансової свободи», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Д.С., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 246 від 25 січня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Личуком Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Генезис фінансової свободи» заборгованості за кредитним договором № 945/095-ДИ5-ВЛ від 8 жовтня 2007 року в розмірі 2 000 300 грн.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ТОВ "Генезис фінансової свободи" - адвокат Суха М.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, посилаючись на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивачем ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову не обґрунтовано, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення. На даний час триває виконавче провадження № 64605061 з виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 2 000 300 грн..

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого документи можу істотно ускладнити ефективний захист прав позивача у випадку задоволення її позову.

Проте, суд не врахував, що у належній позивачу на праві приватної власності квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована її малолітня дитина 2014 року народження, що перешкоджає відповідачу реалізувати зазначене нерухоме майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, оскільки житлові права дитини захищені положенням ст. 12 Закону України "Про основи соціальної захищеності бездомних громадян та безпритульних дітей", яка визначає, що для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Виявлений в ході виконавчого провадження зареєстрований за боржником транспортний засіб, на який може бути звернуто стягнення, Hyundai Getz 2003 року виписку, перебуває в розшуку згідно постанови про розшук майна боржника від 16 червня 2021 року, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Манікіним Д.С., а відтак його реалізація на даний час також не можлива. Нерухоме майно, що перебуває в іпотеці згідно іпотечного договору від 8 жовтня 2007 року, укладеного у забезпечення виконання зобов`язань за договором відновлювальної кредитної лінії №945/095-ДИ5-ВЛ від 8 жовтня 2007 року, зокрема, кафе-бар загальною площею 51,50 кв.м., знаходиться у м. Севастополі, а відтак його реалізація може бути ускладнена.

Також при винесенні ухвали про забезпечення позову судом не взято до уваги той факт, що процедура реалізації майна у виконавчому провадженні є тривалою, і на даний час не призначено суб`єкта господарювання, який буде проводити експертну оцінку майна позивача, за якою воно буде в подальшому реалізоване на прилюдних торгах.

У заяві про забезпечення позову та в оскаржуваній ухвалі про вжиття заходів забезпечення позову відсутні посилання на докази, які б могли підтвердити існування обставин щодо наміру відповідача здійснити неправомірне відчуження належного позивачу майна. Позивачем не доведено, а судом не обґрунтовано існування реального ризику того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

З фактичних обставин даної справи не впливає, що незастосування заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду.

В ухвалі про забезпечення позову не співвіднесено негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Звернення ОСОБА_1 з такими вимогами має під собою ухилення останньої від сплати заборгованості, існування якої позивач не оспорює.

Судом першої інстанції також не взято до уваги те, що ОСОБА_1 отримано кредит в сумі 402 450,00 доларів США і зобов`язання за цим договором не виконуються позичальником тривалий час, наслідком чого стало подання нотаріусу заяви про вчинення виконавчого напису на суму 2 000 300 грн., що завдає відповідачу значних збитків. З копії паспорту позивача та інших доданих до позовної заяви документів не вбачається, що позивач має зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України, позивач не має майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, що, в силу приписів ч.3 ст. 154 ЦПК України, було підставою для обов`язкового застосування судом зустрічного забезпечення позову.

Однак в порушення вимог процесуального закону судом зустрічне забезпечення позову застосовано не було.

На момент відступлення права вимоги та вчинення виконавчого напису Товариство з обмеженою відповідальністю «Генезис фінансової свободи» було зареєстроване за адресою: 03057, м.Київ, провул.Ковальський, буд.19, офіс.115.

Проте Товариство змінило свою юридичну адресу, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19 квітня 2021 року.

Як вбачається із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Генезис фінансової свободи» зареєстроване за адресою: 03057, м.Київ, вул. Прорізна, Шевченківський район, буд.11, офіс 41, а відтак вказана справа підсудна Шевченківському районному суду міста Києва.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Береговий І.В. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Зокрема, зазначив про те, що у разі невжиття заходів щодо забезпечення позовних вимог, в майбутньому буде неможливим виконати рішення суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки приватний виконавець може завершити процедуру виконавчого провадження і реалізувати належне позивачу на праві власності майно.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Береговий І.В. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення представника позивача - адвоката Берегового І.В., перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ "Генезис фінансової свободи", треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Д.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Манікіним Д.С. здійснюється виконавче провадження №ВП 64605061 з виконання виконавчого напису №246 від 25 січня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В., за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, та запропоновано стягнути на користь ТОВ "ФК "Генезис фінансової свободи" заборгованість, що виникла за кредитним договором №945/095-ДИ5-ВЛ від 8 жовтня 2007 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між АКБ СР "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 .. Правонаступником усіх прав та обов`язків АТ "Укрсоцбанк" за вказаним кредитним договором є ТОВ " Генезис фінансової свободи" на підставі договору факторингу, який укладений 10 лютого 2020 року. Строк платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 10 лютого 2020 року по 24 грудня 2020 року. Сума заборгованості складається з суми заборгованості за кредитом 1 500 000 грн.; суми заборгованості за відсотками за користування кредитом 500 000 грн., суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису 300 грн., а всього 2 000 300 грн.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З даними висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами .

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Відповідно до роз`яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Згідно з п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до змісту позовної заяви предметом позову є визнання виконавчого напису приватного нотаріуса від 25 січня 2021 року №246, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., таким, що не підлягає виконанню.

Оскільки до вирішення цієї справи судом, заборгованість у розмірі 2 000 300 грн., яка на підставі виконавчого напису нотаріуса від 25 січня 2021 року №246 підлягає стягненню на користь ТОВ ФК " Генезис фінансової свободи", може бути стягнута в ході примусового виконання вказаного оспорюваного виконавчого документа, що може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву про забезпечення позову.

З огляду на наведене, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неспівмірності вжитих судом заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом правил підсудності при прийнятті позову до свого провадження, оскільки зареєстроване місце знаходження ТОВ "ФК "Генезис фінансової свободи" було змінено у квітні 2021 року з м.Київ, провул. Ковальський, буд.19, офіс.115 (Солом`янський район) на м.Київ, вул. Прорізна, Шевченківський район, буд.11, офіс 41 (Шевченківський район), а відтак вказана справа підсудна Шевченківському районному суду міста Києва, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування ухвали суду про забезпечення позову, оскільки оскаржувана ухвала не є судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи (ст. 378 ЦПК України).

Перелік випадків, у яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення визначений частиною третьою статті 154 ЦПК України, та є вичерпним.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що за відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Відомостей про обставини, які слугують обов`язковою підставою для застосування зустрічного забезпечення матеріали справи не містять, а тому доводи апеляційної скарги щодо незастосування судом першої інстанції зустрічного забезпечення є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали апеляційний суд відхиляє, оскільки висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову повно і послідовно викладені в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Генезис фінансової свободи", подану адвокатом Сухою Мариною Василівною, залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 25 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 18 жовтня 2021 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус