ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року м.Суми

Справа №592/3991/21

Номер провадження 22-ц/816/1376/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

сторони:

позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АІА ФІНАНС ГРУП»,

відповідач ОСОБА_1

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АІА ФІНАНС ГРУП»,

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 червня 2021 року, у складі судді Алфьорова А.М., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в :

05 квітня 2021 року ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентах за кредитним договором.

Вимоги мотивовано тим, що 13 березня 2018 року між ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0437 в електронній формі з підписанням електронним цифровим підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 3000 грн на 30 днів зі сплатою 665%. Після закінчення строку дії договору відповідач скористався передбаченим умовами договору правом оплатного відтермінування повернення боргу до 10 вересня 2018 року, однак борг по кредиту та процентах не повернув. Постановою Сумського апеляційного суду від 23 січня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» заборгованість за кредитними договором № 1682822 від 13 березня 2018 року, яка утворилась станом на 31 січня 2019 року на загальну суму 5473 грн 56 коп, з яких: 3000 грн борг по тілу кредиту; 603 грн борг по процентах за користування кредитом; 1485 грн борг по процентах за період з 11 вересня 2018 року по 14 жовтня 2018 року; 211 грн 56 коп пеня; 174 грн інфляційні втрати. Стягнення коштів за вказаним рішенням суду проводилося у примусовому порядку у ВП № 61430457 і останній перерахунок коштів та закриття виконавчого провадження відбулося 09 березня 2021 року.

ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» просило суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 30892 грн 80 коп, що складається з процентів, нарахованих згідно з п. 2.11 Договору за період з 15 жовтня 2018 року по 09 березня 2021 року та 2270 грн витрат по сплаті судового збору.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 червня 2021 року у задоволенні позовної заяви ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП», посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, стягнувши з відповідача заборгованість за процентами у сумі 30892 грн 80 коп, нарахованими згідно зі ст. 625 ЦК України у розмірі, згідно з п. 2.11 Договору, за період з 15 жовтня 2018 року по 09 березня 2021 року.

Доводи апеляційної скарги зводяться до неправильного застосування судом першої інстанції ст. 1050 ЦК України та положень ч. 2 ст. 625 ЦК України. Вказує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення нарахованих згідно зі ст. 625 ЦК України процентів за період фактичного користування кредитом, починаючи з наступного дня за тим, за який судом вже прийняте рішення про стягнення і до моменту їх повернення відповідачем, тобто з 15 жовтня 2018 року по 09 березня 2021 року. Однак суд зробив неправильний висновок про те, що кошти, які є предметом стягнення, нараховані позивачем на підставі ст. 1050 ЦК України, а не на підставі ч. 2 ст. 625 ЦПК України.

Зазначає, що за умовами п. 7.4 Договору у випадку припинення або закінчення строку його дії, сторони не звільняються від виконання зобов`язань, що виникли під час його дії, при цьому непогашені грошові зобов`язання повертаються стороною, що прострочила з урахуванням ч. 2 ст. 625 ЦК України, з процентами у розмірі згідно з п. 2.11 Договору 1,5%, починаючи з другого дня за останнім днем строку користування кредитом, за кожен день до моменту фактичного повернення кредиту.

Вказує про допущене судом порушення норм процесуального права, обмеження позивача у праві участі в судовому засіданні шляхом ігнорування клопотання позивача про розгляд справи в режимі відеоконференції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Калінін С.К., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 червня 2021 року без змін. Вказує, що наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості свідчить про закінчення строку дії договору, а тому правовідносини між сторонами є припиненими. Вважає, що звернувшись до суду у лютому 2019 року з позовом про повернення кредиту, процентів, нарахованих за ст. 1048 ЦК України, та пені, ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» використало право на дострокове повернення усієї суми кредиту. Доводить, що відповідно до умов кредитного договору № 1682822 від 13 березня 2018 року та постанови Сумського апеляційного суду від 23 січня 2020 року, справа № 592/1997/19, після закінчення строку договору відповідач скористався передбаченим умовами договору правом оплатного відтермінування повернення боргу, тому дата кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань встановлена до 10 вересня 2018 року.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» вказує, що права та інтереси товариства забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказує, що правова позиція Верховного Суду, на яку посилається відповідач, частково не стосується спірних правовідносин, а в іншій частині підтверджує правомірність вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2021 року: 2270 грн х 100 = 227000 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що між ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» та ОСОБА_1 13 березня 2018 року був укладений Договір про надання кредиту № 1682822. Договір укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті credit365.ua, підписана електронним цифровим підписом позивача 31 травня 2017 року та акцептована відповідачем 13 березня 2018 року шляхом підписання електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором (а.с. 11-22).

Умови Договору містяться в Розділі III Оферти. Так, п. 1.1 Договору передбачено, що кредитодавець надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит та сплатити нараховані проценти на умовах, передбачених Договором та погодженою кредитодавцем заявкою позичальника.

Договір укладається за кожною окремою погодженою заявкою позичальника на строк кредиту, визначений в такій заявці (п. 2.1 Договору).

Згідно п. 2.2 Договору сума кредиту та строк його повернення в межах, визначених Договором, зазначається в заявці позичальника, що формується позичальником у власному Особистому кабінеті на підставі умов Договору.

Згідно з п. 2.10 Договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за кредитом, визначені згідно п. 2.8 Договору, в останній день строку користування Кредитом.

Термін для повернення ОСОБА_1 кредиту та нарахованих процентів за Договором було встановлено до 12 квітня 2018 року. Однак, позичальник у вказаний строк суму кредиту на нараховані проценти за його користування не повернув.

Натомість, відповідач скористався послугою щодо продовження строку користування кредитом, умови якої містяться в Розділі IV Оферти «Угода про відтермінування повернення кредиту».

Згідно з п. 1 - п. 3 Розділу IV Оферти у випадку прострочення строків повернення кредиту позичальник має право укласти з кредитором угоду про відтермінування повернення Кредиту за умови сплати комісії за відтермінування строку повернення кредиту. Розмір комісії, в залежності від строку відтермінування повернення кредиту та суми кредиту розраховується наступним чином: розрахована на підставі вказаних даних сума комісії округлюється до цілих одиниць у сторону зменшення. Для зручності позичальника, в особистому кабінеті міститься калькулятор розрахунку комісії, який відтворює необхідну суму комісії за весь строк відтермінування, розраховану на підставі вказаних умов Договору.

Угода про відтермінування повернення кредиту вважається укладеною з моменту надходження на рахунок кредитора суми комісії за весь строк відтермінування з призначенням платежу. В період, з моменту отримання кредитором сплаченої позичальником комісії за весь строк відтермінування і до закінчення строку відтермінування, нарахування процентів за користування Кредитом згідно з п. 2.8 або п. 2.11 Договору не здійснюється, неустойка не нараховується.

Постановою Сумського апеляційного суду від 23 січня 2020 року, справа № 592/1997/19, скасовано рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 липня 2019 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» заборгованість за кредитними договором № 1682822 від 13 березня 2018 року, яка утворилась станом на 31 січня 2019 року на загальну суму 5473 грн 56 коп та складається з: 3000 грн боргу по тілу кредиту; 603 грн боргу по процентам за користування кредитом; 1485 грн боргу по процентам за період з 11 вересня 2018 року по 14 жовтня 2018 року; 211 грн 56 коп пені; 174 грн інфляційних втрат (а.с. 26-28).

02 березня 2020 року було відкрите виконавче провадження № 61430457 по примусовому виконанню вказаного рішення суду і останній перерахунок коштів та закриття виконавчого провадження відбулося 09 березня 2021 року (а.с. 23).

Відповідно до наданого ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» розрахунку від 02 квітня 2021 року, сума нарахованих і не сплачених ОСОБА_1 процентів за період фактичного користування кредитом за Договором з 15 жовтня 2018 року до 09 березня 2021 року, нарахованих згідно з п. 2.11 Договору, становить 30892 грн 80 коп і (а.с. 8-9).

Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» про стягнення заборгованості по процентах за період фактичного користування кредитом у порядку ст. 625 ЦК України, суд першої інстанції виходив з того, що проценти за період фактичного користування грошовими коштами нараховані товариством на підставі ст. 1050 ЦК України, а не за ч. 2 ст. 625 ЦК України, вказав про забезпечення договору заставою та звернення позивача за достроковим поверненням коштів.

Проте, з такими висновками місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з умов кредитного договору, за наявності прострочення виконання основного зобов`язання в обумовлений сторонами строк, ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» використало право вимагати повернення всієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Встановивши, що постановою Сумського апеляційного суду від 23 січня 2020 року, справа № 592/1997/19, були задоволені позовні вимоги ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитними договором № 1682822 від 13 березня 2018 року, яка утворилась станом на 31 січня 2019 року на загальну суму 5473 грн 56 коп, однак боржник не виконував добровільно зобов`язання по сплаті заборгованості за кредитним договором і останній перерахунок коштів на виконання рішення суду та закриття виконавчого провадження у ВП № 61430457 відбулося 09 березня 2021 року, суд першої інстанції безпідставно відмовив у позові про стягнення заборгованості за процентами за період фактичного користування кредитом у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 15 жовтня 2018 року по 09 березня 2021 року.

У період з 02 березня 2020 2018 року вказане рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором перебувало на примусовому виконанні, останній перерахунок коштів на погашення заборгованості здійснено 09 березня 2021 року та, відповідно, закрите виконавче провадження.

У п.7.4 Договору про надання кредиту № 1682822 від 13 березня 2018 року передбачено, що у випадку припинення дії, або закінчення строку дії Договору сторони не звільняються від обов`язку виконання зобов`язань, що виникли під час його дії. При цьому непогашені грошові зобов`язання повертаються стороною, що прострочила з урахуванням положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, з процентами у розмірі згідно п. 2.11 Договору (а.с. 16 зв.).

Згідно з п. 2.11 Договору, починаючи з другого дня за останнім днем строку користування кредитом процентна ставка за користування кредитом нараховується щоденно і становить 1,5% від суми кредиту за кожен день з моменту закінчення строку користування, до моменту фактичного повернення кредиту. Обов`язок сплати процентів згідно з вказаним пунктом Договору виникає у позичальника в день, наступний за днем їх нарахування (а.с. 14 зв.).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за не можливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Предметом позовних вимог ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» є стягнення нарахованих згідно зі ст. 625 ЦК України процентів за період фактичного користування кредитними коштами, починаючи з наступного дня за тим, за який судом вже прийняте рішення про стягнення заборгованості і до для фактичного розрахунку, а саме, за період з 15 жовтня 2018 року по 09 березня 2021 року.

Згідно з розрахунком ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» від 02 квітня 2021 року сума нарахованих і не сплачених ОСОБА_1 процентів за період фактичного користування кредитом за Договором з 15 жовтня 2018 року до 09 березня 2021 року, нарахованих згідно з п. 2.11 Договору, становить 30892 грн 80 коп (а.с. 8-9).

Відповідачем цей розрахунок заборгованості процентів за користування кредитом не спростований.

Обґрунтованими є і доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права через невирішення клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с. 38), та обмеження його управі брати участь у розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції, на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по процентах, нарахованих згідно з п. 2.11 Договору про надання кредиту № 1682822 від 13 березня 2018 року, за період з 15 жовтня 2018 року по 09 березня 2021 року у сумі 30892 грн 80 коп.

При задоволенні позову та апеляційної скарги судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. ст. 141 ЦПК України.

Оскільки позивачем не сплачено судовий збір за подання позову до суду, з ОСОБА_1 в дохід держави необхідно стягнути 2270 грн судового збору.

Із ОСОБА_1 на користь ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» підлягає стягненню 3405 грн у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АІА ФІНАНС ГРУП» задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 червня 2021 року скасувати та прийняти постанову.

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АІА ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентах, нарахованих згідно з п. 2.11 Договору про надання кредиту № 1682822 від 13 березня 2018 року за період з 15 жовтня 2018 року по 09 березня 2021 року задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АІА ФІНАНС ГРУП» заборгованість по процентах, нарахованих згідно з п. 2.11 Договору про надання кредиту № 1682822 від 13 березня 2018 року за період з 15 жовтня 2018 року по 09 березня 2021 року у сумі 30892 гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 2270 гривень судового збору за подання до суду позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АІА ФІНАНС ГРУП» 3405 гривень судового збору за апеляційний перегляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.Ю. Кононенко

Судді: В.І. Криворотенко

О.І. Собина