Провадження № 6/522/160/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого судді Домусчі Л.В.

за участю секретаря судового засідання Лисенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одеса заяву представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Маркова Олександра Сергійовича про визнання виконавчих листів, виданих на виконання рішення суду від 11.09.2014 року, такими що не підлягають виконанню

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Заочним рішенням суду від 11.09.2014 року вимоги банку були задоволенні.

До суду 29 січня 2020 року надійшла заяви представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 авд. ОСОБА_3 , згідно яких просив визнати виконавчі листи, видані на виконання рішення суду від 11.09.2014 року, такими, що не підлягають виконанню.

Заяви про визнання виконавчих листів такими що не підлягають виконанню вмотивовано наступним.

11 вересня 2014 року суддею Приморського районного суду м. Одеси Івченко В.Б. було винесено заочне рішення по справі 522/15823/13-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2006/13-2.06/1074 від 26.12.2006 р. Позов було задоволено і стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитом в розмірі 229898 (двісті двадцять дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто вісім) доларів США 26 (двадцять шість) центів, що по курсу НБУ еквівалентно 1837576 ( один мільйон вісімсот тридцять сім тисяч 576 ) гривень 77 (сімдесят сім) копійок.

На виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси 25 лютого 2015 року було видано виконавчий лист по справі 522/15823/13-ц.

13 серпня 2015 року державним виконавцем Другого Приморського районного відділу ДВС ОМУЮ Вельков О.В. відкрив виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1 про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитом в розмірі 229898 (двісті двадцять дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто вісім) доларів США 26 (двадцять шість) центів, що по курсу НБУ еквівалентно 1837576 ( один мільйон вісімсот тридцять сім тисяч 576 ) гривень 77 (сімдесят сім) копійок.

30 грудня 2015 року головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Алієвим А.Т. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за якою виконавче провадження ВП № 48318925 з виконання виконавчого листа № 522/15823/13-ц виданого Приморським районним судом м. Одеси від 25.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суми боргу 1 841 017, 77 грн. - закінчити та на виконання направити копію постанови до відповідного відділу державної виконавчої служби, згідно п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

26 лютого 2016 року старшим державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Прокопцем Ю.Р. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за якою було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа 522/15823/13-ц від 25.02.2015 року, виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суми боргу 1 841 017, 77 грн..

07 липня 2015 року суддею Овідіопольського районного суду Одеської області Гандзій Д.М. було ухвалено рішення від 07.07.2015р. по справі №509/1507/15, яким задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом, шляхом звернення стягнення та визнання права власності на предмет іпотеки. В рахунок погашення перед ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості ОСОБА_2 (ІПН : НОМЕР_1 ) за договором кредиту № 2006/13-2.06/1071 від 26.12.2006 р. у розмірі 390522,95 дол. США (еквівалент 9185819,55 грн.) з яких : борг за кредитом 213691,88 дол. США (еквівалент 5023787,54 грн.), боргу по відсоткам 176831,07 дол. США (еквівалент 4157208,70 грн.), пеня за несвоєчасне повернення кредиту 78,03 дол. США (еквівалент 1834,49 грн.), пеня за несвоєчасне повернення відсотків 127,13 дол. США (еквівалент 2988,82 грн.); ОСОБА_4 (ІПН : НОМЕР_2 ) за договором кредиту № 2006/13-2.06/1072 від 26.12.2006 р. у розмірі 398687,38 дол. США (еквівалент 9379693,35 грн.) з яких : борг за кредитом 216851,80 дол. США (еквівалент 5098075,66 грн.), боргу по відсоткам 181835,58 дол. США (еквівалент 4274862,15 грн.), пеня за несвоєчасне повернення кредиту 156,62 дол. США (еквівалент 3681,94 грн.), пеня за несвоєчасне повернення відсотків 130,74 дол. США (еквівалент 3073,59 грн.); ОСОБА_7 (ІПН : НОМЕР_3 ) за договором кредиту № 2006/13-2.06/1070 від 26.12.2006 р. у розмірі 299484,35 дол. США (еквівалент 9778779,02 грн.) з яких : борг за кредитом 164919,62 дол. США (еквівалент 3877176,49 грн.), боргу по відсоткам 165968,17 дол. США (еквівалент 3901827,41 грн.), пеня за несвоєчасне повернення кредиту 46292,02 дол. США (еквівалент 1088301,90 грн.), пеня за несвоєчасне повернення відсотків 38770,43 дол. США (еквівалент 911473,23 грн.) ; ОСОБА_6 (ІПН : НОМЕР_4 ) за договором кредиту № 2006/13-2.06/1075 від 26.12.2006 р. у розмірі 225306,84 дол. США (еквівалент 5290642,50 грн.) з яких : борг за кредитом 128346,09 дол. США (еквівалент 3013815,70 грн.), боргу по відсоткам 96960,75 дол. США (еквівалент 2276826,80 грн.); ОСОБА_5 (ІПН : НОМЕР_5 ) за договором кредиту № 2006/13- 2.06/1073 від 26.12.2006 р. у розмірі 378664,72 дол. США (еквівалент 8902215,30 грн.) з яких : борг за кредитом 216150,14 дол. США (еквівалент 5018579,99 грн.), боргу по відсоткам 162514,58 дол. США (еквівалент 3820635,31 грн.); ОСОБА_1 (ІПН : НОМЕР_6 ) за договором кредиту № 2006/13-2.06/1074 від 26.12.2006 р. у розмірі 227095,31 дол. США (еквівалент 5338895,36 грн.) з яких : борг за кредитом 130448,94 дол. США (еквівалент 3066788,31 грн.), боргу по відсоткам 96646,37 дол. США (еквівалент 2272107,05 грн.) - звернути стягнення на предмет іпотеки на земельну ділянку загальною площею 1,60 га, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , кадастровий № :01:003:1678 з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка належить відповідачам на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 953109 від 12.01.2007 р., виданого згідно нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.12.2006 р. (реєстр. № 9805), шляхом визнання за ПАТ «Укрсоцбанк» права власності на вищевказану земельну ділянку за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на момент реєстрації права власності.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 04.08.2017 року по справі №509/1507/15 виправлено описку в рішенні Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.07.2015 року по справі №509/1507/15 в частині кадастрового номера земельної ділянки :01:003:0678.

Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 липня 2015 року було здійснено перереєстрацію права власності на земельну ділянку загальною площею 1,60 га, що знаходиться за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, Таїровська селищна рада, смт. Таїрове, масив № НОМЕР_7 , ділянка № НОМЕР_8 (за межами населених пунктів), кадастровий № :01:003:0678 з цільовим призначенням для ведення садівництва, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Проте, до теперішнього часу виконавчі листи, видані 25.02.2015 року на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11.09.2014 року по справі 522/15823/13-ц, перебувають на виконанні в відділах ДВС. Посилаючись на те, що боржники свої зобов`язання з погашення боргу виконали належним чином, вважає, що вищевказані виконавчі листи мають бути визнанні такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою суду від 10.02.2020 року прийнято до провадження заяви представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 авд. ОСОБА_3 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 авд. ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Призначено судове засідання.

Ухвалою від 19.03.2020 року за клопотанням представника заявника було витребувано у Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» належним чином завірену копію звіту про оцінку майка, а саме: земельної ділянки загальною площею 1,60 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :01:003:1678 що була проведена після ухвалення рішення Овідіопольского районного суду Одеської області від 07.07.2015р. по справі №509/1507/15 на підставі якого була проведена перереєстрація вищевказаної земельної ділянки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (або інші документи, що підтверджують незалежну оцінку вищевказаної земельної ділянки).

Проте, до суду 17.11.2020 року надійшли пояснення від АТ «Альфа-Банк», згідно яких повідомлено, що останні є правонаступниками ПАТ «Укрсоцбанк», проте запитуваних документів вони не мають.

Від представника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 адвоката Маркова О.С. надійшла заява в якій останній просить з метою об`єктивного вирішення справи витребувати у АТ «Альфа-Банк» належним чином завірену копію звіту про оцінку майка, а саме: земельної ділянки загальною площею 1,60 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :01:003:1678 що була проведена після ухвалення рішення Овідіопольского районного суду Одеської області від 07.07.2015р. по справі №509/1507/15 на підставі якого була проведена перереєстрація вищевказаної земельної ділянки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (або інші документи, що підтверджують незалежну оцінку вищевказаної земельної ділянки).

Ухвалою від 11 лютого 2021 року в задоволенні вищевказаної заяви було відмовлено, оскільки в матеріалах справи наявні пояснення АТ «Альфа-Банк» щодо відсутності у них витребуваних доказів, а тому суд вважає, що повторно вирішувати дане питання (про витребування доказів) буде недоцільним.

Через неявку сторін розгляд справи 12.03.2021 року був відкладений на 13.04.2021 року.

У судове засідання 13.04.2021 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, поважність причин неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

У зв`язку з ухваленням рішення за відсутності учасників справи, відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, є дата складення повного судового рішення.

Суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що заяви про визнання виконавчих листів, виданих на виконання рішення суду від 11.09.2014 року такими, що не підлягають виконанню, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2014 року по справі 522/15823/13-ц грошові кошти в розмірі 229 898 (двісті двадцять дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто вісім) доларів США 26 (двадцять шість) центів, що по курсу НБУ еквівалентно 1837576 ( один мільйон вісімсот тридцять сім тисяч 576 ) гривень 77 (сімдесят сім) копійок були стягнуті з боржників за кредитним договором № 2006/13-2.06/1075 від 26.12.2006 р. Вказаний борг був стягнений за період з 26.12.2006 року по 28.11.2012 року.

На виконання вказаного рішення Приморського районного суду м. Одеси 25 лютого 2015 року було видано виконавчі листи по справі 522/15823/13-ц.

13 серпня 2015 року державним виконавцем Другого Приморського районного відділу ДВС ОМУЮ Вельков О.В. відкрито виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1 про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитом в розмірі 229898 (двісті двадцять дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто вісім) доларів США 26 (двадцять шість) центів, що по курсу НБУ еквівалентно 1837576 ( один мільйон вісімсот тридцять сім тисяч 576 ) гривень 77 (сімдесят сім) копійок.

30 грудня 2015 року головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Алієвим А.Т. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за якою виконавче провадження ВП № 48318925 з виконання виконавчого листа № 522/15823/13-ц виданого Приморським районним судом м. Одеси від 25.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суми боргу 1 841 017, 77 грн. - закінчити та на виконання направити копію постанови до відповідного відділу державної виконавчої служби, згідно п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

26 лютого 2016 року старшим державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Прокопцем Ю.Р. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за якою було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа 522/15823/13-ц від 25.02.2015 року, виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суми боргу 1 841 017, 77 грн..

Також згідно рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 липня 2015 року по справі №509/1507/15 в рахунок погашення перед ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості ОСОБА_2 (ІПН : НОМЕР_6 ) за договором кредиту № 2006/13-2.06/1074 від 26.12.2006 р. у розмірі 227 095,31 дол. США (еквівалент 5338895,36 грн.) з яких : борг за кредитом 130448,94 дол. США (еквівалент 3066788,31 грн.), боргу по відсоткам 96646,37 дол. США (еквівалент 2272107,05 грн.) було звернуто стягнення на предмет іпотеки на земельну ділянку загальною площею 1,60 га, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , кадастровий № :01:003:1678 з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка належить відповідачам на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 953109 від 12.01.2007 р., виданого згідно нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.12.2006 р. (реєстр. № 9805), шляхом визнання за ПАТ «Укрсоцбанк» права власності на вищевказану земельну ділянку за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на момент реєстрації права власності.

Вказаний борг, згідно рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 липня 2015 року по справі №509/1507/15, був стягнутий за договором кредиту № 2006/13-2.06/1074 від 26.12.2006 р. за період з 26.12.2006 р. по 11.06.2015 року.

Таким чином по одному тому самому договору кредиту № 2006/13-2.06/1074 від 26.12.2006 р., існує два рішення суду по стягненні боргу з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» за один і той самий період, але судами застосовуються різні способи стягнення однієї і тієї ж заборгованості.

При чому ПАТ «Укрсоцбанк», на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 липня 2015 року реалізував своє право та здійснив стягнення шляхом перереєстрації права власності на земельну ділянку загальною площею 1,60 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :01:003:0678.

Відповідно до змісту ст. 432 ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. Словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Таким чином, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст.432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №2-4671/11.

Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України , зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; чинне законодавство (частина перша статті 598, статті 599 - 601, 604 - 609 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)) не пов`язує припинення зобов`язання з прийняттям судового рішення.

Також відповідно до статті 1 Закону України від 5 червня 2003 року N 898-IV "Про іпотеку" (далі - Закону про іпотеку), іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону про іпотеку).

Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (стаття 17 Закону про іпотеку).

Відповідне регулювання наведено також у статті 593 ЦК України.

Отже, наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором за наведеними вище положеннями законодавства не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством.

Схожі правові висновки виклав Верховний Суд України у постановах від 03 лютого 2016 року у справі N 22-ц/796/716/2014 (провадження N 6-1080цс15) та від 09 вересня 2014 року у справі N 922/3658/13 (провадження N 3-71гс14).

Згідно із частиною першою статті 7 Закону про іпотеку за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до статті 33 Закону про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. (Постанова, Верховний Суд,Велика палата, від 19.05.2020 № 361/7543/17,14-546цс19).

Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Питання щодо виконання виданого кредитору виконавчого документа у разі, коли такий обов`язок боржника за таким виконавчим документом відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням (через виконання боржником, іншою особою тощо) підлягають вирішенню в порядку, передбаченому частиною другою статті 432 ЦПК України.

Мається на увазі, що у випадку виконання одного з судових рішень про стягнення заборгованості або про звернення стягнення на предмет іпотеки основне зобов`язання може бути припиненим. Якщо ж це станеться, то боржник може звернутися до суду з заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню з тих підстав, що борг вже не існує, але є ще один виконавчий документ, який стосується стягнення коштів або звернення стягнення на майно в рахунок погашення того ж самого погашеного боргу.

Аналогічна позиція відносно того, що застосування кредитором іншого законного засобу для захисту свого порушеного права та відносно виконавчих листів у аналогічних правовідносинах викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2018 р., справа №921/107/15-г/16.

У зв`язку з чим суд приходить до висновку, що у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на теперішній час відсутній обов`язок боржника за виконавчими листами по справі 522/15823/13-ц від 25.02.2015 року, виданими на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2014 року, оскільки погашення заборгованості за кредитним договором було здійснено за рахунок іпотечного майна боржника, а отже виконавчі листи мають бути визнанні таким, що не підлягає виконанню.

На підставі вищевикладеного та, керуючись ст. 432, 352-354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяви ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_9 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) та про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати виконавчі листи по справі 522/15823/13-ц, видані Приморським районним судом м. Одеси 25.02.2015 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 229898 (двісті двадцять дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто вісім) доларів США 26 (двадцять шість) центів, що по курсу НБУ еквівалентно 1 847 576 (один мільйон вісімсот тридцять сім тисяч 576) гривень 77 (сімдесят сім) копійок та судовий збір у розмірі 3 441 (три тисячі чотириста сорок одну) гривню - таким, що не підлягають виконанню.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвала була постановлена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено 19.04.2021 року.

Суддя Л.В. Домусчі