Житомирський апеляційний суд
Справа №296/538/21 Головуючий у 1-й інст. Адамович О. Й.
Категорія 44 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/538/21 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Житомирський завод огороджувальних конструкцій», третя особа- ОСОБА_2 , про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Житомирський завод огороджувальних конструкцій» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 21 травня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Адамовича О.Й.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року адвокат Чішман С.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 30 жовтня 2019 року, о 15 год. 50 хв., по вул. Скорульського,№2/1 в м. Житомирі, ОСОБА_2 , керуючи належним відповідачеві автомобілем Mersedes Sprinter, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, здійснив наїзд на ОСОБА_1 , яка отримала тілесні ушкодження, а саме: забої м`яких тканин потилиці, лівої кисті, лівого стегна, садно правого коліна, симптоматичну АГ, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, крововилив правого плечового суглобу, лівого плеча, в/з правої гомілки, забій крижової ділянки. Цього ж дня вона була госпіталізована до травматологічного відділення КП " Лікарня №2" та у зв`язку із погіршенням стану здоров`я 1 листопада 2019 року ОСОБА_1 направлено на стаціонарне лікування до КП " Лікарня №1" Житомирської міської ради, де вона перебувала до 11 листопада 2019 року. В подальшому, з 12 листопада до 18 грудня 2019 року перебувала на амбулаторному лікуванні під наглядом лікаря- невролога.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 9 грудня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На момент цієї дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 перебував у трудових правовідносинах з відповідачем.

Представник ОСОБА_1 вказує, що внаслідок отриманих травм позивач зазнала фізичних та моральних страждань, оскільки змінився звичайний ритм її життя. Вона змушена була докладати додаткових зусиль для відновлення свого фізичного та психологічного здоров`я.

Враховуючи вищезазначене, просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 125000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 21 травня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товарисвта " Житомирський завод огороджувальних конструкцій" на користь ОСОБА_1 40000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства " Житомирський завод огороджувальних конструкцій" на користь держави судовий збір у розмірі 726 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Зокрема, зазначає, що суду не надано жодних належних доказів для визначення характеру та обсягу моральних та фізичних страждань ОСОБА_1 , а висновки суду ґрунтуються виключно на поясненнях останньої. Окрім того, допитана в судовому засіданні в якості свідка подруга ОСОБА_1 лише надала пояснення про обставини цієї події, які їй були відомі зі слів самої позивачки.

Також стверджує, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди є значно завищеним та при вирішенні спору суд не врахував практику Верховного Суду.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Чішман С.А. зазначив, що суд першої інстанції належним чином з`ясував обставини справи та дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача 40000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 та її представник не визнали доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 30 жовтня 2019 року, о 15 год. 50 хв., по вул. Скорульського,№2/1 в м. Житомирі, ОСОБА_2 , керуючи належним відповідачеві автомобілем Mersedes Sprinter, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, здійснив наїзд на ОСОБА_1 .

Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження, а саме: забої м`яких тканин потилиці, лівої кисті, лівого стегна, садно правого коліна, симптоматичну АГ, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, крововилив правого плечового суглобу, лівого плеча, в/з правої гомілки, забій крижової ділянки. Вказані обставини підтверджуються виписками з медичних карток.

30 жовтня 2019 року ОСОБА_1 була госпіталізована до травматологічного відділення КП " Лікарня №2" Житомирської міської ради. 1 листопада 2019 року її направлено на стаціонарне лікування до КП " Лікарня №1" Житомирської міської ради, де вона перебувала до 11 листопада 2019 року. З 12 листопада до 18 грудня 2019 року проходила амбулаторне лікування під наглядом лікаря- невролога.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 9 грудня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопррушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Під час вчинення цієї дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 перебував у трудових правовідносинах з відповідачем.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Частиною 5 статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого ( частина 5 статті 1187 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових ( службових) обов`язків.

Відповідно до положень статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Визначаючи розмір моральної шкоди у сумі 40000 грн., суд першої інстанції, врахувавши принципи розумності, виваженості та справедливості, дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_1 , яка була безпосереднім учасником дорожньо-транспортної пригоди, безсумнівно зазнала моральних та фізичних страждань, зумовлених глибокими емоційними переживаннями з приводу отриманих тілесних ушкоджень.

Визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди є обґрунтованим, враховуючи характер, тривалість та обсяг моральних страждань позивачки, тяжкість завданої їй моральної травми.

Таким чином, відсутні підстави для зміни чи скасування рішення суду, яке ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Житомирський завод огороджувальних конструкцій» залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 21 травня 2021 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: