БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/1900/21
провадження № 2/361/2384/21
РІШЕННЯ

(Заочне)

Іменем України

21 вересня 2021 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.
за участю секретаря Лопатинської С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача

У березні 2021 року до суду надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1 . В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що йому на праві приватної власності належить 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , інша ј частина квартири належить його малолітньому сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 12.10.2020 року. У квартирі зареєстрована ОСОБА_2 з добровільної згоди попереднього власника квартири, але в ній не проживає, не приймає участі у сплаті комунальних послуг, особистих речей у квартирі немає.

За таких обставин, ОСОБА_1 звертається до суду з даним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заяви, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с. 15).

У судовому засідання позивач ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про місце, час та дату його проведення повідомлялась належним чином. Відзив не подала, причини неявки суду не відомі.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями ст. 280 ЦПК України.

Обставини справи, що встановлені судом

12 жовтня 2020 року згідно договору купівлі-продажу квартири серії НМК № 341712, ОСОБА_4 передав, а покупці прийняли у власність у наступних частках: ОСОБА_1 2/3 часток, ОСОБА_3 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , видно, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

18 грудня 2020 року депутатом Броварської міської ради Київської області Дудко Б.В. в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проведено перевірку фактичного не проживання в квартирі АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 . При перевірці виявлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно не проживає за вищевказаною адресою (а.с. 8).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

Згідно із ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 16 ЦК України передбачено кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно із положеннями ст.ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Із матеріалів справи встановлено, що квартира знаходиться у власності позивача, та його малолітнього сина, ОСОБА_2 права власності на квартиру чи її частку не має, не є родичем позивача, у квартирі зареєстрована, однак, не проживає, не користується ним як своїм житлом, її речі у будинку відсутні, витрат на утримання будинку відповідач не несе, за комунальні послуги не сплачує.

З огляду на викладені обставини, та враховуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а також те, що відповідач без поважних причин відсутній за місцем своєї реєстрації, а факт реєстрації перешкоджає позивачу вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання відповідача такою, що втратила право користування даним будинком.

На підставі викладеного, та керуючись Конституцією України, ст.ст. 16, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,адреса зареєстрованого місцея проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Н.М. Петришин