Справа 642/2986/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2021 р. Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Проценко Л.Г.,

за участю секретаря Сухорукова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ :

До Ленінського районного суду м.Харкова надійшла вищевказана позовна заява, в якій він просив стягнути з відповідача суму вартості ремонту автомобіля 15578,00 грн., а також моральну шкоду 15578,00 грн.

В обгрунтування клопотання зазначено, що 12.04.2021р. автомобіль «Dacia Logan» д.н. НОМЕР_1 , що перебуває у його власності, будучи припаркованим в м.Харкові на вул.Верховській, 9, був пошкоджений водієм автомобіля «Mitsubishi» д.н. НОМЕР_2 , який стукав по колесу та шкрябав металевим предметом по дверях з правого боку. Дані обставини підтверджуються записом з відеореєстратору. Позивач викликав поліцію та написав заяву про прийняття заходів. В подальшому, 27.04.2021р. за довідкою начальника Відділу №2 ХГУП №3 ГУНП в Х/о розгляд заяви припинено у зв`язку із неявкою ОСОБА_2 до поліції. Для ремонту автомобіля позивач звернувся до ТОВ «Атлант Моторз» та отримав рахунок на суму 15578 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 25.05.2021р. позов було залишено без розгляду, та після усунення недоліків позивачем, ухвалою від 08.06.2021 було відкрито провадження у справі та її розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Підсудність справи визначено за останнім відомим місцем мешкання відповідача.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, де просив розглянути справу в його відсутність, та вказав, що проти заочного рішення не заперечує. Автомобіль він не відремонтував у зв`язку з фінансовими труднощами.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву або заперечень на позов не подав, причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань до суду не надавав.

Суд керується положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи наведене, виходячи з положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим постановити заочне рішення у справі, та справу розглянути у відсутності позивача.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно до технічного паспорту НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є власником автомобіля «Dacia Logan MCV» д.н. НОМЕР_1 синього кольору (а.с. 20-21).

Як вбачається з відеозапису подій з відеореєстратора автомобіля «Dacia Logan MCV» д.н. НОМЕР_1 , чоловік, що вийшов з-за керма автомобіля «Мітсубісі» д.н. НОМЕР_4 , червоного кольору, якимось предметом наніс пошкодження лакофарбовому матеріалу протягом усього правого боку автомобіля «Dacia Logan MCV» д.н. НОМЕР_1 . (а.с. 9-15, диск із фото та відеозаписом на а.с. 29).

Рахунком вартості матеріалів та робіт, від 30.04.2021р., виписаним ТОВ «Атлант Моторз», вартість матеріалів та ремонту автомобіля «Dacia Logan» д.н. НОМЕР_1 визначена у 15578,00 грн. з ПДВ та 12981,67 грн. без ПДВ. Вказані матеріали та виконані роботи вочевидь відповідають ремонту пошкоджень лакофарбового покриття правого боку автомобіля. (а.с. 7).

ОСОБА_1 до цього часу автомобіль не відремонтував.

За довідкою ДОП ВП №2 ХРУП№3 ГУ НП в Харківській області від 27.04.2021р. було встановлено, що 12.04.2021р. приблизно о 13.00 год. в м.Харкові по пров. Верховському в м. Харкові, автомобіль «Dacia Logan» д.н. НОМЕР_1 пошкодив ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 . Розгляд матеріалу за заявою ОСОБА_1 працівниками поліції було припинено, оскільки ОСОБА_2 на запрошення до органів поліції не з`явився. (а.с. 6).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, при цьому кожна сторона відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В даному випадку цивільне законодавство передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Отже, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Загальне правило встановлює, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Отже для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти:

а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо).

в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди (Ухвала Верховного Суду України (судова колегія з цивільних справ) від 21.12.2005 р.)

Пошкодження автомобіля, що перебуває у власності іншої особи є протиправною поведінкою, оскільки порушують охоронюване Законом та Конституцією України право власності позивача ОСОБА_1 .

Наявність пошкоджень автомобіля була візуально встановлена власником автомобілю та вартість ремонту визначена в рахунку ТОВ «Атлант Моторз»

Причинний зв`язок між протиправними діями завдавача шкоди та виникненням пошкоджень вбачається з оглянутого в судовому засіданні відеозапису з відеореєстратора пошкодженого автомобіля.

Також, з оглянутого відеозапису вбачається, що завдавач шкоди навмисно пошкодив чуже майно, тобто є наявною його вина у виникненні пошкоджень на автомобілі.

Разом із цим, суд звертає увагу на те, що особу завдавача шкоди було встановлено органом поліції під час розгляду звернення ОСОБА_1 .

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд вважає що рішення Начальника відділу № 2 ХГУП №3 ГУ НП в Харківській області про припинення розгляду матеріалу ЄО № 6530 від 12.04.2021. стосовно ОСОБА_2 не може слугувати підставою для звільнення його від цивільно-правової відповідальності, яка зумовлена його безпосередніми протиправними діями, внаслідок яких було пошкоджено транспортний засіб позивача.

При цьому, суд зазначає, що розмір ремонтних робіт в рахунку ТОВ «Атлант Моторз» визначено у 12981,61 грн., і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача. Вимога про стягнення вартості ремонту 15578,00 грн. до якої входить ПДВ, не може бути задоволена, оскільки позивач на даний час таких витрат не поніс, і відсутні докази, що ремонт автомобіля буде здійснено саме у особи, яка є платником ПДВ.

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди у розмірі 15578 грн. 00 коп., то така підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів та у приниженні честі і гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

ОСОБА_1 зазначив, що йому завдано моральних страждань, які виразилась в переживаннях, дратівливості та в подальшому погіршенні здоров`я.

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, з урахуванням характеру та обсягу моральних страждань, їх тривалості, обставин справи - те що автомобіль було пошкоджено вочевидь умисними протиправними діями, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_1 , як власнику транспортного засобу з вини відповідача дійсно завдано моральної шкоди пошкодженням його майна, а також душевних страждань що змусило його в подальшому звернутися до правоохоронних органів, шукати особу, яка здійснить ремонт, а також до суду, що спричинило витрати часу та призвело до певних незручностей у його звичайному способі життя, що могло призвести до негативного психологічного стану та тривалих душевних переживань.

Тому, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений розмір моральної шкоди у сумі 15578 грн. 00 коп. є надто завищеним, оскільки тяжких наслідків для позивача не настало, а тому відшкодування моральної шкоди в сумі 10000,00 гривень є достатнім, обґрунтованим та справедливим, тому зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 .

Згідно з частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

На підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу, позивачем надано договір від 14 травня 2021 року укладений з адвокатом Крамаренко В.П. та квитанція про оплату вказаних послуг на суму 1500,00 гривень. (а.с. 17-18).

Таким чином, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати що складаються із сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної вимоги про стягнення заробітної плати, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору 908,00 грн. необхідно стягнути із відповідача в дохід держави за задоволення вимог про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки у її виплаті.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог на загальну суму 22981,67 грн. (12981,67грн. додати 10000грн.), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Позивач, звертаючись до суду, сплатив судовий збір на загальну суму 1816,00 грн. (908,00 грн. за вимогу про стягнення майнової шкоди а.с. 1 та 908,00 грн. - за вимогу про стягнення моральної шкоди а.с.35)

Суму задоволених вимог 22981,67 грн. необхідно помножити на суму сплаченого судового збору 1816,00грн. та поділити на суму первісних вимог 31156,00 грн., що дорівнюватиме 1339,54 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81,133, 137,141, 211, 247, 259, 263, 264, 273, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167, 1192 ЦК України, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлений, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , який мешкає: АДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду в розмірі 12981 (дванадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят одна) грн. 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлений, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , який мешкає: АДРЕСА_3 ) моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлений, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , який мешкає: АДРЕСА_3 ) сплачений судовий збір 1339 (одна тисяча триста тридцять дев`ять) грн. 54 коп., а також витрати на правову допомогу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Л.Г. Проценко