Справа № 127/9636/21
Провадження № 22-ц/801/2144/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Антонюк В. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 рокуСправа № 127/9636/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач (особа, яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 серпня 2021 року, повне судове рішення складено 18 серпня 2021 року, ухвалене у складі судді Антонюк В. В. у м. Вінниця, -

в с т а н о в и в :

14 квітня 2021 року ОСОБА_1 подала позов до ОСОБА_2 про поділ спільного майна колишнього подружжя.

Позов мотивовано тим, що спільне подружнє життя між позивачем і відповідачем не склалось. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області № 127/23193/20 від 24.11.2020 року шлюб між сторонами було розірвано. За час перебування у шлюбі між ними ОСОБА_2 , було придбано легковий автомобіль марки LADA 219010, 2014 року випуску, кузов НОМЕР_1 , котрий він відчужив без згоди позивача. Оскільки автомобіль є неподільним, позивач бажає отримати грошову компенсації вартості своєї частки.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 серпня 2021 року позовні вимоги задоволено:

стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 71 525 гривень 00 копійок в рахунок компенсації від вартості продажу автомобіля марки LADA 219010, кузов НОМЕР_1 ;

стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 430 гривень 50 копійок у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення мотивовано тим, що ОСОБА_2 не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач відчужив його за згодою ОСОБА_1 та кошти за відчуження спірного автомобіля були витрачені в інтересах сім`ї. Суму компенсації суд розрахував у відповідності до Висновку експерта № 2167/21-21 від 05.04.2021 року, зазначивши, що відповідач його не спростував.

Не погодившись із зазначеним рішенням в частині визначення розміру компенсації, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його в оскаржуваній частині змінити, зазначає, що ним було надано суду відповідний Звіт оцінювача, який оглядав автомобіль. Проте суд взагалі не дав оцінки цьому доказу, натомість поклав в основу рішення вартість автомобіля, яка була визначена без огляду реального транспортного засобу. Ринкова вартість автомобіля, який був придбаний ним та позивачем в період шлюбу, становить 111 330 грн і відповідно просить стягнути з нього на користь позивачки 55 665 грн. компенсації вартості Ѕ частки вказаного автомобіля. Також просить здійснити перерозподіл судового збору

27 вересня 2021 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Люлика Р. І., подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказала, що посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що ним не заперечується право позивача на грошову компенсацію Ѕ частки спірного автомобіля не відповідає дійсності, оскільки в суді першої інстанції він не визнав дану позовну вимогу, в підтвердження чого надав суду пояснення, що автомобіль був придбаний за кошти, які йому було надано від його матері, також наголошує, що тним в подальшому було відчужено автомобіль.

Зазначає, що поданій відповідачем оцінці автомобіля в таблиці «Розрахунок ринкової вартості транспортного засобу» у колонці Марка, модель ДТЗ, реєстраційний номер» зазначено автомобіль «SHKODA RAPID, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Виходячи з вище зазначеного просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до наступних висновків.

По справі встановлено наступні обставини:

-24.01.2017 року між сторонами було укладено шлюб (а.с. 69-70), який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2020 року було розірвано. Рішення набрало законної сили 25.12.2020 (а. с.9-10)

-Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_3 від 07.09.2017 року (а. с. 27);

-ОСОБА_2 придбав автомобіль марки LADA модель 219010, 2014 року випуску, кузов НОМЕР_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу № 7214/17/000311 від 17.06.2017 року (а. с. 68)

-20.10.2020 року ОСОБА_2 відчужив зазначений вище автомобіль, що встановлено з договору купівлі-продажу транспортного засобу (а.с. 98);

-Згідно Висновку експерта № 2167/21-21 від 05.04.2021 року, середня ринкова вартість автомобіля ВАЗ 2190 «GRANTA» 2014 року випуску, потужність двигуна 64,2 кВТ, виходячи з технічного стану автомобіля та пробігу, встановлено станом на квітень 2021 року у розмірі 143 050 грн (а. с. 17-19);

-Згідно Звіту № 32/21 про незалежну оцінку ринкової вартості легкового автомобіля LADA 219010, реєстраційний номер НОМЕР_4 встановлено ринкову вартість автомобіля станом на 07.07.2021 року у розмірі 111 330 грн. (а. с. 102-107)

Між сторонами виник спір стосовно поділу спільного майна подружжя.

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічне положення міститься і в частині 2 статті 372 ЦК України.

Частинами третьою статті 372 ЦК України визначено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Та обставина, що спірний транспортний засіб набутий подружжям за час шлюбу відчужений відповідачем, грошові кошти витрачені ним не на користь сім`ї, визнається сторонами, а тому не підлягає окремому доказуванню.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України). У разі відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц).

Враховуючи наведене, виходячи з того, що спірний транспортний засіб не може бути поділеним між сторонами в натурі, враховуючи той факт, що автомобіль фактично був відчужений відповідачем та він визнав частково позовні вимоги суд першої інстанції, оцінивши докази, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому слід стягнути з із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 71 525 гривень 00 копійок в рахунок компенсації від вартості продажу автомобіля марки LADA 219010, кузов НОМЕР_1 .

Однак суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновками суду першої інстанції в частині визначення грошового розміру 1/2 частки визнаної вартості автомобіля з огляду на наступне.

Як уже зазначалося вище, суд першої інстанції взяв до уваги наданий позивачем експертний висновок та зазначив, що відповідачем він не спростований.

Проте в матеріалах справи міститься наданий відповідачем Звіт № 32/21 від 07.07.2021 року. Суд першої інстанції не дав оцінку цьому доказу, не зазначив чому він його не взяв до уваги. Суд першої інстанції не звернув уваги, що в поданому позивачем експертному висновку № 2167/21-21 від 05.04.2021 року (а.с.17-19) не був оглянутий автомобіль LADA 219010, реєстраційний номер НОМЕР_4 , придбаний в період перебування позивача та відповідача у шлюбі, в той час як в наданому відповідачем Звіті № 32/21 про незалежну оцінку ринкової вартості легкового автомобіля (а. с.102-107) досліджувався саме конкретний автомобіль і його технічні характеристики з урахуванням реального стану.

Тобто в даній справі автомобіль, придбаний подружжям ОСОБА_3 під час шлюбу хоча й був відчужений без згоди позивача, проте на час розгляду справи не була втрачена можливість визначити його реальну вартість і докази реальної вартості конкретного автомобіля були надані відповідачем.

Отже для визначення розміру компенсації вартості частки позивача ОСОБА_1 слід брати до уваги саме реальну ринкову вартість автомобіля, який був у спільній сумісній власності подружжя.

Виходячи з зазначеного вище, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність змінити рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 серпня 2021 року в частині визначення розміру компенсації ОСОБА_1 вартості Ѕ частки автомобіля LADA 219010, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який був придбаний в період шлюбу

Згідно Звіту № 32/21 від 07 липня 2021 року ринкова вартість автомобіля LADA 219010, реєстраційний номер НОМЕР_4 становить 111 330 грн, отже, в рахунок компенсації на користь ОСОБА_1 слід стягнути з відповідача вартість Ѕ частки, що становить 55 665 (111 330 / 2) грн.

Стосовно доводів у відзиві ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу про те, що в Звіті № 32/21 від 07.07.2021 року в таблиці «Розрахунок ринкової вартості транспортного засобу» у колонці Марка, модель ДТЗ, реєстраційний номер» зазначено автомобіль «SHKODA RAPID, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а не LADA 219010 апеляційний суд зазначає наступне: зі змісту зазначеного звіту прослідковується, що здійснювалась оцінка безпосередньо автомобіля LADA 219010, реєстраційний номер НОМЕР_4 , зазначення в згаданій таблиці найменування автомобіля «SHKODA RAPID, реєстраційний номер НОМЕР_2 » є явною опискою, тому доводи відзиву в цій частині є безпідставними.

Відтак доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження, тому вона підлягає до задоволення, а оскаржуване судове рішення зміні як таке, що постановлене без повного з`ясування обставин справи.

Оскільки оскаржуване судове рішення підлягає зміні, апеляційний суд в порядку частини 13 статті 141 ЦПК України змінює розподіл судових витрат.

При зверненні до суду першої інстанції позивач сплатила судовий збір у розмірі 1 430,50 грн (а.с. 53).

З урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України та часткового задоволення позову (77,82 %) з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1 112,93 грн (1430,50 х 77,80% = 1 112,93).

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_2 сплатив судовий збір у розмірі 1 360 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією за № 15 (а.с. 146).

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI, в редакції чинній на дату подання апеляційної скарги, за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. Відтак, ОСОБА_2 за подання апеляційної скарги на рішення місцевого суду слід було сплатити судовий збір у розмірі 2 145,75 (1 430,50 х 150% = 2 145,75) грн. Проте, оскільки це залишилось поза увагою апеляційного суду, за результатами апеляційного розгляду з ОСОБА_2 слід стягнути недоплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 785,75 (2 145,75 1 360 = 785,75) грн. на користь держави.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, з урахуванням принципу пропорційності з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 22,18 % понесених ним судових витрат, що становить 475,92 грн (2 145,75 х 22,18 % = 475, 92).

Частиною 10 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторона звільняється від обов`язку сплатити одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України різниця судового збору, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 становить 637,01 грн (1 112,93 грн 475,92 грн = 637,01 грн).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах. За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правилами пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі, ціна позову у якій становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню (п. 2 ч. 3 с. 389 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381 - 384, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 серпня 2021 року змінити виклавши резолютивну частину рішення в редакції цієї постанови:

«Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 55 665 (п`ятдесят п`ять тисяч шістсот шістдесят п`ять) гривень 00 копійок в рахунок компенсації Ѕ частки вартості автомобіля марки LADA 219010, кузов НОМЕР_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 637 (шістсот тридцять сім) гривень 01 копійку у відшкодування витрат по сплаті судового збору».

Стягнути з ОСОБА_2 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 75 копійок судового збору на користь держави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_6 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ., адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк