Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3981/21
Провадження № 2-з/332/33/21
Ухвала

Іменем України

04 жовтня 2021 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Яцуна О.С., за участю секретаря Мусаєва Р.Д.,розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

Встановив:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви. В її обґрунтування ОСОБА_1 зазначає, що він має намір звернутися до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТФІНАНС», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна, з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Заявник зазначає, що 28.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис № 19557 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СМАРТФІНАНС» суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 12 599,10 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. було відкрито виконавче провадження № 66630786. З урахуванням наведеного ОСОБА_1 просить задовольнити його заяву та зупинити стягнення за виконавчим написом № 19557 до завершення розгляду справи за позовом про визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та до набрання рішенням законної сили.

Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як роз`яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вказане означає, що застосування відповідного заходу забезпечення позову має бути належним чином вмотивовано та підтверджено відповідними доказами.

Суд вважає подану заяву про забезпечення позову не підтверджену жодними належними та допустимими доказами. Так, відповідно до заяви ТОВ «СМАРТФІНАНС» про примусове виконання рішення за Вих. № 1608763 від 16.08.2021, ТОВ «СМАРТФІНАНС» просить відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 19557, вчиненого 28.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СМАРТФІНАНС» коштів у розмірі 12 559,10 грн. Крім того, вказаною заявою ТОВ «СМАРТФІНАНС» просить накласти арешт на все рухоме майно боржника, а саме грошові кошти та відкриті рахунки у банках, а у випадку встановлення доходу боржника ОСОБА_1 , звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші його доходи.

ОСОБА_1 у своїй заяві про забезпечення позову зазначає, що він має намір пред`явити позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, «але вже станом на день подання цієї заяви існує реальна загроза істотного порушення моїх прав у томі разі, якщо розпочнеться примусове виконання рішення».

Окрім припущень ОСОБА_1 щодо можливого примусового виконання рішення, заявником не надано жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у заяві про забезпечення позову, зокрема не надано доказів наявності фактичних обставин, якими заявник обґрунтовує необхідність забезпечення позову та доказів порушення прав заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що заявником не надано жодних належних та допустимих доказів, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 81, 149-153 ЦПК України, суддя, -

Ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя О.С. Яцун