Справа № 594/114/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Борщівської міської ради, третя особа ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що в АДРЕСА_1 .

Поряд з тим зазначила, що на спадщину після смерті батька, вона претендує як спадкоємець за заповітом, оскільки ще за життя померлий зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого, належний йому житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 , та все інше майно, що буде належати йому на день смерті заповів їй.

Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може.

А тому, просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 .

В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач ОСОБА_1 , її представник - адвокат Когут О.В., кожен зокрема, подали до суду заяви, згідно яких просили розгляд справи проводити у їх відсутності, позов підтримують.

Представник відповідача Борщівської міської ради - міський голова Чопик І.К. подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у відсутності представника міської ради, при цьому зазначив, що позов визнає.

Третя особа ОСОБА_2 будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Верхняківці Борщівського району Тернопільської області померла мати позивача ОСОБА_4 , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 17 грудня 2007 року Верхняківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , та яку прийняв її чоловік ОСОБА_3 , оскільки проживав разом з нею на день смерті, однак спадкових прав на себе не оформив. Наведене підтверджується довідкою Борщівської міської ради №273 від 17 листопада 2020 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Верхняківці Борщівського району Тернопільської області помер батько позивача ОСОБА_3 , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 11 вересня 2009 року Верхняківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Факт родинних відносин позивача з померлими, підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_3 , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища.

Поряд з тим встановлено, що за життя померлий ОСОБА_3 зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого, належний йому житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 , та все інше майно, що буде належати йому на день смерті, заповів позивачу.

Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 01 вересня 2009 року, посвідченим секретарем Верхняківської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, зареєстрованим в реєстрі за № 9.

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , та яку його дочка - позивач ОСОБА_1 прийняла, подавши 14 серпня 2020 року до Борщівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у строк, визначений рішенням Борщівського районного суду від 03 березня 2020 року. Крім того, сини спадкодавця ОСОБА_5 та ОСОБА_2 20 та відповідно 25 березня 2020 року подали заяви про відмову від прийняття спадщини. На підставі даних заяв до майна померлого було відкрито спадкову справу за №201/2019 та 27 жовтня 2020 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. 10 листопада 2020 року позивач ОСОБА_1 подала нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок, однак державним нотаріусом у цьому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння. Наведене вбачається з листа Борщівської державної нотаріальної контори №977/02-14 від 10 листопада 2020 року, а також з матеріалів спадкової справи за №201/2019, відкритої до майна померлого ОСОБА_3 .

Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння АДРЕСА_1 , відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України "Про власність") померлі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , були його членами, що стверджено довідкою Борщівської міської ради №271 від 17 листопада 2020 року, копіями погосподарських книг за 1991-1995 роки.

Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору.

Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

А отже, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на відповідній правовій основі набули право, кожен зокрема, на 1/2 частину будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 . Окрім того встановлено, що після смерті ОСОБА_4 її чоловік ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, фактично набув право власності на ціле спірне будинковолодіння.

Згідно довідки Борщівської міської ради №270 від 17 листопада 2020 року, та виписки з рішення №37 8 сесії 23 скликання Верхняківської сільської ради від 10 вересня 1999 року, ОСОБА_3 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 1, 52 га, з них 0, 25 га для обслуговування житлового будинку, 0, 60 га ріллі та 0, 67 га залишається в користуванні. Земельна ділянка площею 0, 25 га в даний час знаходиться по АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Борщівської міської ради №24 від 25 січня 2021 року, номер двору, власником якого був ОСОБА_3 перейменовано з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 , згідно рішення №80 від 24 грудня 2020 року.

Судом встановлено, що окрім позивача як спадкоємця за заповітом, інші особи щодо своїх прав на майно померлого не заявляли.

Зазначене випливає з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Гаврищук О.З. №343/02-14 від 21 вересня 2020 року, а також з матеріалів спадкової справи за Р №77/2016, відкритої до майна померлої ОСОБА_6 .

Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 01 жовтня 2019 року, виготовленого КП «Борщівське районне бюро технічної інвентаризації», інвентаризаційна вартість будинковолодіння АДРЕСА_1 становить 133688 грн.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об`ємі.

Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою с.Верхняківці Борщівського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Верхняківці Борщівського району Тернопільської області, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Судові витрати по справі покласти на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: