Справа №521/2895/21
Провадження №2/521/2655/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року

Малиновський районний суд м. Одеси в складі

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Черненко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування курсантами витрат, пов`язаних із утриманням у вищих навчальних закладах,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь витрати, пов`язані із утриманням у вищому навчальному закладі в розмірі 55805,34 гривень та витрати по сплаті судового збору.

Позов обґрунтований такими обставинами. Наказом начальника Військової академії (м. Одеса) від 28.08.2017 року № 183 ОСОБА_2 призначено на посаду курсанта першого курсу навчання та наказом начальника Військової академії (м. Одеса) від 28.08.2017 року зараховано на всі види забезпечення за курсантськими нормами. 20.08.2017 року між ОСОБА_3 та Міністерством оборони України в особі начальника Військової академії (м. Одеса) Гуляком О.В.укладений контракт на час навчання до присвоєння військового звання «лейтенант». Згідно укладеного контракту ОСОБА_4 взяв на себе обов`язок відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. Разом із цим, ОСОБА_4 звернувся до командування Військової академії з рапортом про його відрахування з числа курсантів через небажання продовжувати навчання. Наказом начальника Військової академії від 22.02.2018 року ОСОБА_2 відраховано з числа курсантів та розірвано контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України. 22.02.2018 року відповідача виключено із списків особового складу Військової академії, знято зі всіх видів забезпечення та направлено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Посилаючись на Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ, позивач зазначає, що в разі відрахування курсанта через небажання продовжувати навчання, відраховані курсанти відшкодовують Міністерству оборони України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до довідки-розрахунку Військової академії від 23.03.2018 року загальний розмір витрат, пов`язаних із утриманням курсанта ОСОБА_2 складає 55805,34 гривень. Добровільно вказані витрати відповідач не відшкодував, в зв`язку із чим позивач звернувся до суду.

Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
ПредставникВійськової академії (м. Одеса) подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника Військової академії (м. Одеса), в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у відкрите підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся відповідно до ст. 128 ЦПК України, про причину неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність та відзив на позовну заяву не подавав.

30 вересня 2021 року відповідачем було подано заяву про застосування строків позовної давності, посилаючись на те, що позивач пропустив без поважних причин строк звернення до суду з вищевказаним позовом.

Разом із цим, як вбачається із матеріалів справи, відповідача було відраховано з навчання у Військовій академії (м. Одеса) 23.02.2018 року, тобто саме з цього моменту почав спливати термін позовної давності, що не заперечувалось відповідачем. Як вбачається з конверту поштового відправлення (а.с. 22), представником позивача було подано до суду дану позовну заяву 23.02.2021 року, тобто строк передбачений ст. 257 ЦК України. Враховуючи вищезазначене, заява відповідача про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає.

Окрім заяви про застосування строків позовної давності відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень.
Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини.

Наказом начальника Військової академії (м. Одеса) від 20.07.2017 року № 351 ОСОБА_2 призначено на посаду курсанта першого курсу навчання (а.с. 7).

20.08.2017 року наказом начальника Військової академії (м. Одеса) № 40-РС Ращупкіна П.П. призначено на посаду «курсант» (а. с. 8).

20.08.2017 року між ОСОБА_3 та Міністерством оборони України в особі начальника Військової академії (м. Одеса) Гуляком О.В.укладений контракт на час навчання до присвоєння військового звання «лейтенант» (а.с. 16-18).

Наказом начальника Військової академії (м. Одеса) № 183 від 28.08.2017 року ОСОБА_2 поставлено на всі види забезпечення за курсантськими нормами (а. с. 9).

14.01.2018 року ОСОБА_4 звернувся до командування Військової академії з рапортом про його відрахування з числа курсантів через небажання продовжувати навчання. Відповідно до рапорту, ОСОБА_4 попереджений про порядок відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі (а. с. 15).

Наказом начальника Військової академії № 15-РС від 23.02.2018 року ОСОБА_2 відраховано з числа курсантів Військової академії (м. Одеса) (а. с. 11).

Із довідки-розрахунку № 1/55/192 від 23.02.2018 року вбачається, що грошове та продовольче забезпечення на ОСОБА_2 за період його навчання з 28.08.2017 по 23.02.2018 складає 55805 грн. 34 коп. (а. с. 14).

Отже, між сторонами виникли договірні зобов`язання у зв`язку із проходженням навчання та необхідністю відшкодування витрат, пов`язаних із навчанням, та регулюються спеціальними Законами «Про Збройні Сили України», «Про військовий обов`язок і військову службу», Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 та загальними положеннями про зобов`язання ЦК України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів. Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України. Порядок проведення підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу встановлюється Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, спільно з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань. Громадяни України, які в установленому порядку зараховані до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів для здобуття певних освітніх та освітньо-кваліфікаційних рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, слухачами. З громадянами України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і п`ятим частини другої статті 23 цього Закону. Установлення правових відносин між курсантами, яким не виповнилося 18 років, і державою здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Порядок проходження ними військової служби (навчання) встановлюється положеннями про проходження військової служби громадянами України та іншими нормативно-правовими актами України. Курсанти з числа військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, після зарахування до вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладають новий контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Курсантам, які не мали військового звання до зарахування до вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, присвоюється військове звання рядового складу. За військовослужбовцями та військовозобов`язаними зберігаються військові звання, які вони отримали під час проходження військової служби. Військові звання випускникам вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів присвоюються в порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України. Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «і», «и» частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд дійшов висновку про те, що доводи позивача ґрунтуються на вимогах закону, та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням відповідача під час навчання у Військовій академії (м. Одеса) підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 1, ч.1 ст. 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Ціна позову по даній справі становить 55805,34 гривень, який задоволено на 100%, тобто з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі, 2270,00 гривень.
Керуючись ст. ст. 25, 26 ЗУ «Про військовий обов`язокі військову службу»,ст. ст. 11, 509, 525, 526, 530 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 89, 141, 223,258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням у вищому навчальному закладі задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Військової академії (м. Одеса), адреса місцезнаходження: вул. Фонтанська дорога, 10, м. Одеса, витрати, пов`язані із утриманням у вищому навчальному закладі в розмірі 55805 (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот п`ять) гривень 34 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Військової академії (м. Одеса), адреса місцезнаходження: вул. Фонтанська дорога, 10, м. Одеса, судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 05 жовтня 2021 року.

Суддя: Ю.В. Тополева