Справа № 175/1747/18
Провадження № 2/175/558/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 вересня 2021 року Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Новік Л.М.

за участю секретаря Рашед Ю.О.,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 27 лютого 1965 року між не, ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 до укладання шлюбу) та ОСОБА_2 укладено шлюб, який був зареєстрований Будинком щастя Ленінського району м. Дніпропетровська, 27.02.1965 року, запис за № 277. 29 травня 2001 року шлюб між Позивачкою та Відповідачем було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська 29 травня 2001 року, актовий запис № 274. За період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства за спільні кошти позивача та відповідача був побудований та оформлений у власність житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Опис спільного майна: житловий будинок А загальна площа 128,9 кв.м., житлова 51,7 кв.м., матеріал стін цегла; а відкр. веранда; Б гараж; В сарай; з.я. - зливна яма; № І-3 споруди, Г - вбиральня. Право власності на житловий будинок підтверджується свідоцтвом про право власності від 24.10.1997 року, виданого Кіровською селищною радою на підставі рішення від 17.09.1997 року № 36, реєстрованого в Новомосковському БТІ 24.10.1997 року, за № 19-405. Згідно рішення Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про присвоєння поштової адреси № 164 від 16.12.2009 року була уточнена та упоряджена нумерація житлового будинку в домоволодінні: гр. ОСОБА_4 з АДРЕСА_2 , присвоєна нова адреса домоволодіння, а саме: АДРЕСА_1 .

Відповідач, протягом останнього року привласнив правовстановлюючі документи, перешкоджає позивачці в доступі до спільного майна, чим порушує її права. Крім того, зазначає, що відповідачу 79 років, в нього є жінка, яка молодша його на 25 років та він неодноразово погрожував позивачці, що подарує цій коханій жінці їх спільний з позивачкою житловий будинок. Враховуючи вищезазначене, позивачка була змушена звернутися до Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації"" Дніпровської районної ради Дніпропетровської області" з метою отримання інформації щодо права власності на спільне майно.

Загальна вартість зазначеного спільного майна становить 148709,00 грн. (звіту пре оцінку РВ-180510-009 від 10.05.2018 року).

Просить суд розділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) порівну по 1/2 кожному. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 житлового будинку А загальною площею 128,9 кв.м., житловою 51,7 кв.м., матеріал стін цегла; а відкр. веранда; Б гараж: В сарай; з.я. - зливна яма: № 1-3 споруди, Г - вбиральня, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) право власності на 1/2 житлового будинку А загальною площею 128,9 кв.м., житловою 51,7 кв.м., матеріал стін цегла; а відкр. веранда; Б гараж; В сарай: з.я. - зливна яма; № 1-3 споруди, Г - вбиральня, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 06.08.2018 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

ОСОБА_2 , не погодившись з позовними вимогами звернувся до суду 19.08.2019 року з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що за час шлюбу позивач та відповідач набули у спільну сумісну власність подружжя наступне майно: Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 128,9 кв.м, житловою площею 51,7 кв.м; за описом об`єкта: літ А - житловий будинок, загальною площею -128,9 кв.м, житловою площею - 51,7 кв.м; літ а - відкрита веранда, літ. Б - гараж, літ. В - сарай, літ. Г - вбиральня, №1 - колодязь, № 2 ворота з хвірткою, № 3 - огорожа, з/я. - зливна яма, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований на праві власності за позивачем. Відповідно до звіту про оцінку майна № РВ-180510-009 від 10.05.2018 року ринкова вартість зазначеного будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 становить 297 418,00 (двісті дев`яносто сім тисяч чотириста вісімнадцять гривень 00 коп.). Квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , що складається з: 1 - коридор, 2 - жила кімната, З - кухня, 4 - кладова, 5 - санвузол, балкон, жилою площею 17.0 кв.м, загальна площа 32.8 кв.м. Зазначену квартиру зареєстровано за відповідачем на праві власності. Відповідно до звіту від 15.07.2019 року ринкова вартість однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , площею 33,52 кв.м становить 464137,37 (чотириста шістдесят чотири тисячі сто тридцять сім гривень 37 копійок). Позивач вважає, що поділ зазначеного майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності позивача та відповідача, слідує здійснити відповідно до вимог, передбачених статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України в наступному порядку. За позивачем слід визнати на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 128,9 кв.м, житловою площею 51,7 кв.м.; розташований за адресою: АДРЕСА_1 та припинити право спільної сумісної власності подружжя позивача та відповідача на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 128,9 кв.м, житловою площею 51,7 кв.м; розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

За відповідачем слідує визнати на праві власності квартиру, жилою площею 17.0 кв.м, загальною площею 32.8 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_3 та припинити право спільної сумісної власності подружжя позивача та відповідача на зазначену квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 . Зазначає, що житловий будинок слід залишити на праві власності за позивачем, а однокімнатну квартиру, слід залишити на праві власності за відповідачем, що є правильним, справедливим. Відповідач фактично не проживала та не користувалася зазначеним будинком з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та втратила будь-який інтерес в користуванні цим будинком. Згідно відмітки в паспорті відповідача її зареєстроване місце проживання зазначено в м. Дніпрі, а останнє зареєстроване місце проживання з 1999 року зазначено за адресою: АДРЕСА_3 , тобто саме в тій квартирі, яку позивач просить залишити на праві власності за відповідачем при поділі майна подружжя. Крім того, в будинку проживає фактично проживає його інша сім`я, дружина, а також за час не проживання з відповідачем, позивач здійснив перебудову, ремонт будинку за власні кошти та внаслідок таких дій значно збільшив вартість цього об`єкту майна. Крім того, позивач зазначає, що квартира має більшу ринкову вартість ніж будинок, а тому права відповідача не будуть порушені.

18.10.2019 року представник ОСОБА_1 адвокат Левенталь Світлана Анатоліївна, надала суду відзив на зустрічну позовну заяву в якому просила в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Зазначила, що позивач порушуючи права відповідача привласнив правовстановлюючі документи на будинок, здійснив приватизацію земельної ділянки, зареєстрував без її згоди у спільному будинку свою теперішню дружину та перешкоджає ОСОБА_1 у доступі та користуванні спірним будинком. Крім того згідно звіту про оцінку майна №РВ-191016-006, зробленого 16.10.2019 року ринкова вартість спірного будинку становить 860053,00 грн., а вартість квартири 464137,37 грн., тому вважає, що задоволення зустрічних позовних вимог не забезпечить справедливу рівновагу між інтересами сторін. Вважає, що спірна квартира не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя оскільки була придбана після припинення фактичних шлюбних відносин.

Ухвалою від 06 серпня 2020 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача, адвокат Левенталь С.А. за первісним позовом позовні вимоги підтримала проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечувала у повному обсязі.

Представник відповідача, адвокат Соловей В.А. заперечував проти задоволення позовних вимог за первісним позовом, зустрічні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.02.2065 року до 29.01.2001 року, про розірвання шлюбу відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська складено актовий запис № 274, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 29.05.2001 року. ( а.с. 26, 27).

Встановлено, що сторони перебуваючи у шлюбі набули наступне майно: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , житловий будинок загальною площею 128,9 кв.м, житловою площею 51,7 кв.м; за описом об`єкта: літ А - житловий будинок, загальною площею -128,9 кв.м, житловою площею - 51,7 кв.м; літ а - відкрита веранда, літ. Б - гараж, літ. В - сарай, літ. Г - вбиральня, №1 - колодязь, № 2 ворота з хвірткою, № 3 - огорожа, з/я. - зливна яма, який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 24.10.1997 року Кіровською селищної радою народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області рішенням № 36 від 17.09.1997 року, зареєстрованого в Новомосковському БТІ 24.10.1997 року за № 19-405 (а.с.146-147); - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , що складається з: 1 - коридор, 2 - жила кімната, З - кухня, 4 - кладова, 5 - санвузол, балкон, жилою площею 17.0 кв.м, загальна площа 32.8 кв.м., право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 29.04.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуба О.А., реєстр № 3087, зареєстровано в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради 19.05.1999 року, записано в реєстрову книгу № 449п за реєстровим № 652-154. (а.с.150).

З рішення Кіровської селищної Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 16.12.2009 року про присвоєння поштової адреси, вбачається, що уточнено та упорядочено нумерацію житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами з АДРЕСА_2 та присвоєно нову адресу: АДРЕСА_1 . (а.с.148).

Під час звернення ОСОБА_1 до суду з позовною заявою, було надано звіт про оцінку майна №РВ-180510-009 від 10.05.2018 року відповідно до якого вартість житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , складає 297418,00 грн. (а.с.7-17)

Позивачем за зустрічним позовом надано звіт про оцінку майна від 15.07.2019 року, відповідно до якого ринкова вартість квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 становить 464137,37 грн. (а.с.155-157).

Зі звіту про оцінку майна №РВ-191016-006 від 16.10.2019 року, наданого представником позивача за первісним позовом адвокатом Левенталь С.А., вбачається, що ринкова вартість житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , складає 860053,00 грн. (а.с.180-190).

Представником позивача за зустрічним позовом, адвокатом Соловей В.А., надано звіт про оцінку майна від 30.10.2020 року, відповідно до якого ринкова вартість житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , складає 700038,13 грн. (а.с.248) та звіт про оцінку майна від 30.10.2020 року, відповідно до якого ринкова вартість квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , складає 700315,98 грн.

Зі звітів про оцінку майна від 20.04.2021 року, наданих представником позивача за первісним позовом ОСОБА_5 , вбачається, що ринкова вартість квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , складає 553 000,00 грн., а ринкова вартість житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , складає 904 600,00 грн.

Представником позивача за зустрічним позовом, адвокатом Соловей В.А., надано звіт про оцінку майна від 13.05.2021 року, відповідно до якого ринкова вартість квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , складає 800000,00 грн.

Відповідно до розділу VІІ «Прикінцеві положення» Сімейного кодексу України вказаний кодекс регулює правові відносини, які виникли після набрання ним чинності, тобто після 01 січня 2004 року.

До 01 січня 2004 року чинним був Кодекс про шлюб та сім`ю України.

У зв`язку з цим, з огляду на час набуття сторонами права власності на спірне нерухоме майно (24.10.1997 року на житловий будинок та 19.05.1999 року на квартиру) для вирішення спору щодо поділу спірних будинку та квартири суд застосовує норми Кодексу про шлюб та сім`ю України, який втратив чинність, але був чинним на момент виникнення спірних правових відносин.

Згідно зі ст. 22 КпШС майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до ст. 24 КпШС майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном.

Згідно зі ст. 28 КпШС в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них.

Згідно ч. 2 ст. 29 КпШС поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.п.23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. При цьому, до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до роз`яснень, що є у п.22 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд виходить з презумпції рівності часток.

Відповідно до статті 28 КпШС в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу (стаття 29 КпШС).

Отже, суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Так, Пленум ВСУ вказав, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Згідно ч. 1 статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Зі змісту п. п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Доказів того, що квартиру було придбано ОСОБА_1 за її особисті кошти суду не надано та з матеріалів справи не вбачається, а тому суд вважає, що квартира також підлягає поділу, як спільне сумісне майно подружжя.

Щодо заяви представника відповідача за первісним позовом про застосування строку позовної давності слід зазначити таке.

До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. (ч. 2, 3 ст. 72 СК).

З урахуванням викладеного, з посиланням адвоката Соловей В.А. в заяві про застосування позовної давності на ту обставину як на підставу, що шлюб розірвано, аж 29.05.2001 року, тому вважає, що беззаперечно та очевидно позивачем пропущено строк позовної давності, погодитись не можна.

В первісному позові позивачка посилається на те, що про порушення своїх прав наміри відповідача відчужити спірний будинок вона дізналась напередодні звернення до суду.

Інших доказів з цього приводу сторонами не надано. Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування і подання доказів покладено на сторони.

Під час розгляду справи сторонами на підтвердження своїх позовних вимог надавалися звіти про ринкову вартість як житлового будинку так і квартири, які між собою суттєво відрізнялися, клопотання про призначення експертизи для встановлення ринкової вартості житлового будинку та квартири, з метою усунення суперечностей у розмірах, сторонами не заявлялося, а тому суд з принципу розумності та справедливості, а також з метою недопущення порушення прав сторін, вважає за необхідне визнати за кожним із колишнього подружжя ідеальні частки в цьому нерухомому майні без їх реального поділу, які за сторонами визнаються рівними.

Отже, суд приходить до висновку про поділ спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шляхом визнання за кожним право власності по 1/2 частині на житловий будинок та по 1/2 частині на квартиру.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ч. 3 с 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вказаних вище обставин, проаналізувавши заявлені вимоги, відповідність їх нормам матеріального права, суд приходить до висновку про задоволення позовів частково.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки як первісний так і зустрічний позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 743,55 грн., та з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1487,09 грн.

Керуючись ст. 22, 28 Кодексу про шлюб та сім`ю УРСР 1969 року, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 133, 141, 178, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя задовольнити частково.

Поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 128,9 кв.м, житловою площею 51,7 кв.м; за описом об`єкта: літ А - житловий будинок, загальною площею -128,9 кв.м, житловою площею -51,7 кв.м; літ а - відкрита веранда, літ. Б - гараж, літ. В - сарай, літ. Г - вбиральня, №1 - колодязь, № 2 ворота з хвірткою, № 3 - огорожа, з/я. - зливна яма, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 128,9 кв.м, житловою площею 51,7 кв.м; за описом об`єкта: літ А - житловий будинок, загальною площею -128,9 кв.м, житловою площею -51,7 кв.м; літ а - відкрита веранда, літ. Б - гараж, літ. В - сарай, літ. Г - вбиральня, №1 - колодязь, № 2 ворота з хвірткою, № 3 - огорожа, з/я. - зливна яма, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , що складається з: 1 - коридор, 2 - жила кімната, 3 - кухня, 4 - кладова, 5 - санвузол, балкон, жилою площею 17.0 кв.м, загальна площа 32.8 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частину квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , що складається з: 1 - коридор, 2 - жила кімната, 3 - кухня, 4 - кладова, 5 - санвузол, балкон, жилою площею 17.0 кв.м, загальна площа 32.8 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 743,55 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1487,09 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.М. Новік