Справа № 599/346/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2021 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі головуючого судді - Чорної В.Г. при секретарі - Грицай О.П., за участю позивача ОСОБА_1 ,, відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні в місті Зборові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дитини, обґрунтовуючи позовні вимоги тими обставинами, що рішенням суду від 19 липня 2019 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 червня 2019 року і до їх повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_7 дочці ОСОБА_4 виповнилося 18 років і виплата аліментів припинилася. На даний час донька навчається у Тернопільському національному педагогічному університеті імені Володимира Гнатюка на денній формі навчання .Завершення навчання відбудеться 30 червня 2024 року, відповідач добровільно не бажає брати жодної участі в утриманні доньки, тому позивачка змушена звернутися в суд та просить стягнути з відповідача кошти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатись в розмірі 5000 грн щомісячно..

Позивач в суді позовні вимоги підтрималає, просить їх задоволити, так як навчання дитини потребує значних фінансових затрат і їй одній складно утримувати дитину.

Третя особа ОСОБА_4 подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, вказала, що зазначені в позовній заяві обставини відповідають дійсності, що навчається у Тернопільському національному педагогічному університеті імені Володимира Гнатюка на денній формі навчання до 30 червня 2024 року включно. Можливості працювати у неї немає. Її мати - ОСОБА_1 оплачує її проживання в гуртожитку, витрати на дорогу, харчування, одяг, засоби гігієни, літературу, посібники, послуги Інтернету та телефонного зв`язку, дає їй кошти на всі потреби. ЇЇ батько - ОСОБА_2 не бере участі у цих витратах, не допомагає їй матеріально, відсторонився й жодним чином не бере участі у її житті. Вона розуміє, що матері важко самій її всім забезпечувати, тому позов просить задоволити в повному обсязі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач та його представник в суді заперечили щодо задоволення позовних вимог. У відзиві на позовну заяву зазначають, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності юридичних фактів, як: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до п.12 Договору про навчання у закладі вищої освіти №дб-0428 від 15.09.2020р. фінансування навчання ОСОБА_4 здійснюється за рахунок видатків державного бюджету. Окрім цього, навчаючись на денній формі навчання ОСОБА_4 може отримувати академічну стипендію. Позивачка на підтвердження витрат надала два документи про плату за проживання в гуртожитку ОСОБА_4 , в сумі 2157 грн. та 2600 грн. Доказів інших понесених витрат позивачка не надала. Вказують на те, що студенти мають право користуватися літературою, посібниками, мережею інтернет в бібліотеці навчального закладу.

Відповідач - батько ОСОБА_4 - інвалід ІІІ-ої групи та потребує постійного лікування та придбання ортопедичного взуття. Відповідно Індивідуальної програми реабілітації інваліда №320 від 27.02.2020р. у ОСОБА_2 наявні обмеження до пересування та до трудової діяльності. Хвороба прогресує та загрожує втратою самообслуговування. Крім цього, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 він сплачує аліменти. Враховуючи наведене, просять у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є її батьками (а.с.6).

Рішенням Зборівського районного суду від 19 липня 2019 року з відповідача на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 червня 2019 року і до їх повноліття (а.с.9)

ОСОБА_4 з 05.09.2020 року навчається у Тернопільському національному педагогічному університеті імені Володимира Гнатюка (факультет іноземних мов) на денній формі навчання. Термін навчання з 15.09.2020 - 30.06.2024 р, згідно довідки №318 від 22 жовтня 2020 року (а.с.11) та договору про навчання у закладі вищої освіти №дб-0428 від 15.09.2020 р. (а.с.12)

Відповідач - батько ОСОБА_4 - інвалід ІІІ групи та потребує постійного лікування та придбання ортопедичного взуття, відповідно індивідуальної програми реабілітації інваліда №320 від 27.02.2020р. (23-26).

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ч.1ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч.1ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб".

Статтею ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Аналогічна позиція висловлена у рішенні Верховного суду України від 24 грудня 2014 року № 6-186цс14.

Разом з цим необхідно пам`ятати, що за змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"(п. 17).

Враховуючи те, що відповідач є працездатною особою та має фізичну можливість надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки під час навчання, суд вважає, що аліменти можуть бути стягнуті в твердій грошовій сумі.

У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст..199, 200, 201цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином суд приходить до переконання, що оскільки утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання є обов`язком батьків, а відповідач ОСОБА_2 добровільно не надає матеріальну допомогу, хоча може її надавати, що вбачається із наданих доказів про доходи відповідача (а.с.47), тому позов про стягнення аліментів на час навчання підлягає частковому задоволенню.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується також те, що повнолітня ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання, прецевлаштуватися вона не має змоги у зв`язку з навчанням, проживає та навчається у м. Тернополі, несе витрати на проїзд до місця навчання, матеріальне становище позивачки ОСОБА_1 (а.с.39), а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору.

З врахуванням наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі даної позовної заяви і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку за умов продовження навчання, що на думку суду є достатнім для забезпечення рівня життя повнолітньої доньки, виходячи з засад розумності та справедливості.

Стаття 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 гривень.

На підставі ст.ст. 182, 199, 200 СК України, керуючись ст.ст. 10, 18, 81, 200, 206, 259, 263-265, ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи 25 лютого 2021 року і до ІНФОРМАЦІЯ_6 - закінчення навчання в Тернопільському національному педагогічному університеті імені Володимира Гнатюка

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 з 01.02.2021 Тернопільського) району, в дохід держави судовий збір в сумі 908 грн отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106. ЄДРПОУ-37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001.код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 20 квітня 2021 року.

Суддя Зборівського

районного суду Чорна В.Г.