ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7172/21 Справа № 180/800/21 Суддя у 1-й інстанції - Тананайська Ю. А. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційними скаргами акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої трудовим каліцтвом, посилаючись на те, що він працював в шкідливих умовах на підприємстві відповідача, внаслідок чого захворів на професійні захворювання. Первинним оглядом МСЕК 25.04.2007 року йому встановлено 45% втрати професійної працездатності у зв`язку з професійним захворюванням та третю групу інвалідності. Повторним оглядом МСЕК 10.04.2008 року йому встановлено 40% втрати професійної працездатності у зв`язку з професійним захворюванням та третю групу інвалідності, безстроково. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури, лікування. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в сумі 270000 гривень, яку просив стягнути з відповідача, без утримання податків, зборів та інших платежів.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року задоволено частково та ухвалено стягнути з АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 45 000 гривень, з утриманням податків та зборів, згідно чинного законодавства України; вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивоване тим, що враховуючи тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності змін його здоров`я, розміру втрати працездатності, постійний характер страждань, який відчуває сильні болі у попереко-крижовому відділі, з іррадіацією у всі кінцівки, обмеження нахилів тулуба, скутість у великих суглобах. Оніміння кистей і стоп, підвищення АТ до 150/110, загальну слабкість, головні болі, запаморочення, болі в серці, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням ступеню втрати професійної працездатності 45%, період роботи у відповідача протягом 30 років 4 місяців в умовах впливу шкідливих факторів, що також призвело до інвалідності ІІІ групи, тому суд першої інстанції вважав необхідним визначити розмір компенсації в сумі 45 000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду змінити в частині визначення розміру моральної шкоди збільшивши розмір відшкодування до 270 000 грн., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" просить рішення суду скасувати та у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційні скарги акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року підлягають розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на підприємстві відповідача, в умовах впливу шкідливих факторів протягом 30 років 4 місяці на посаді ГРОВ 5 розряду, підземного кріпильника 4 розряду, підземного машиніста електровозу (а.с.55-62).

Відповідно виписки з акту огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги від 25.04.2007 року ОСОБА_1 первинно встановлено 45% втрати професійної працездатності у зв`язку із професійним захворюванням радикулопатія та третю групу інвалідності, з 25 квітня 2007 до 1 травня 2008 року (а.с.9).

Відповідно довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги від 10.04.2008 року ОСОБА_1 повторно встановлено 40% втрати професійної працездатності у зв`язку із професійним захворюванням радикулопатія, та третю групу інвалідності, з 1 травня 2008 року, безстроково (а.с.10-11).

Згідно Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 11.04.2007 року встановлено причини виникнення професійного захворювання: температура повітря робочої зони, вологість, підіймання разове вантажів, кількість нахилів більше 30 град. (а.с.14-15).

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд обґрунтовано враховуючи тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності змін його здоров`я, розміру втрати працездатності, постійний характер страждань, який відчуває сильні болі у попереко-крижовому відділі, з іррадіацією у всі кінцівки, обмеження нахилів тулуба, скутість у великих суглобах. Оніміння кистей і стоп, підвищення АТ до 150/110, загальну слабкість, головні болі, запаморочення, болі в серці, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням ступеню втрати професійної працездатності 45%, період роботи у відповідача протягом 30 років 4 місяців в умовах впливу шкідливих факторів, що також призвело до інвалідності ІІІ групи, тому суд першої інстанції вважав необхідним визначити розмір компенсації в сумі 45 000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; враховуючи тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності змін його здоров`я, розміру втрати працездатності, постійний характер страждань, який відчуває сильні болі у попереко-крижовому відділі, з іррадіацією у всі кінцівки, обмеження нахилів тулуба, скутість у великих суглобах. Оніміння кистей і стоп, підвищення АТ до 150/110, загальну слабкість, головні болі, запаморочення, болі в серці, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням ступеню втрати професійної працездатності 45%, період роботи у відповідача протягом 30 років 4 місяців в умовах впливу шкідливих факторів, що також призвело до інвалідності ІІІ групи, - місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, яка спричинена втратою здоров`я, отриманням професійного захворювання під час перебування в трудових стосунках з відповідачем.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції не було враховано характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, вимушених змін у його повсякденному житті, необхідність постійного лікування, переживань з приводу здоров`я, колегія суддів вважає безпідставними та недоведеними, оскільки суд першої інстанції в повній мірі врахував характер отриманого професійного захворювання, стаж роботи позивача на підприємстві відповідача, відсоток втрати ним професійної працездатності, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Доводи апеляційної скарги АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат, що згідно висновків комісії з проведення розслідування професійного захворювання безпосередня вина АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат у настанні професійного захворювання, що отримав позивач відсутня, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки позивачем отримано професійне захворювання саме на підприємстві, тоді як ст. 13 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Інші наведені у апеляційних скаргах доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

За таких обставин рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, є правильним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону і матеріалам справи, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко