справа № 462/5859/20
УХВАЛА

13 квітня 2021 року Залізничний районний суд м.Львова у складі головуючої судді Румілової Н.М., при секретарі Шиманській Я.І., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , яким просить визначити частки у праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 кожному по Ѕ.

Відповідач ОСОБА_3 надав письмове клопотання, яким просить зупинити провадження по справі, мотивуючи його тим, що він звернувся до суду з позовною заявою, якою просить визначити йому ѕ частки у праві сумісної власності на квартиру, а за ОСОБА_1 ј частку, провадження по справі №462/7714/20 відкрито ухвалою суду 22.12.2020р. Просив розглянути клопотання за його відсутністю.

Позивач ОСОБА_1 заперечила проти заявленого клопотання.

Представник позивача також заперечила проти заявленого клопотання, зазначила, що позивач перша звернулась до суду з заявленим позовом, вимоги позивача та відповідача стосуються одного і того ж предмету, між тими самими сторонами та з тих самих підстав. Вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

Суд, вислухавши думку осіб, які приймали участь у справі приходить до наступного.

Згідно до ч.1 п.6 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження по справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається у порядку цивільного судочинства .

Судом встановлено, що на розгляді Залізничного районного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення частки на квартиру (справа №462/7714/20.) Предметом позову є квартира АДРЕСА_1 .

За нормами ЦПК суд розглядає справи протягом розумного строку, межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Суд вважає, що на підставі належних доказів по справі про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності, суд має можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими позивач ОСОБА_3 обґрунтовує свої вимоги по справі №462/7714/20.

Суд вважає, що зупиняючи провадження, суд порушить право позивача на розумні строки розгляду справи, п.1, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і тому відмовляє у задоволені клопотання.

Аналогічна позиція узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові ВСУ у справі № 6-1957цс16від 1 лютого 2017р.

Керуючись ст. 251 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити відповідачу ОСОБА_3 у клопотання про зупинення провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.М.Румілова