Справа № 510/844/21
Провадження № 2/510/1051/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутність.

Позивачі на задоволенні позову наполягали, просили про розгляд справи без їхньої участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 - померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія довідки Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області від 04.08.2020р.; копія сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0092118, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 07.12.1996р. № 423; копія свідоцтва про народження відповідачки; копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_5 із ОСОБА_3 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; відповідь завідувачки Ренійської райдержнотконтори від 17.09.2021р.; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 16.09.2021р.; копії постанов нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.02.2021 р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачі у справі являються синами нині померлої ОСОБА_4 , відповідачка - її онукою. За життя ОСОБА_4 належало:

на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0092118, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 07.12.1996р. № 423 - право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Нове життя» с. Нагірне Ренійського району Одеської області, розміром 3,34 в умовних кадастрових га.

За життя ОСОБА_4 не розпорядилася належним їй майном, заповіту не залишила, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачі не звернулися до нотаріальної контори із заявами про її прийняття за законом. Цього не зробила і відповідачка ( спадкоємиця п`ятої черги за законом). Про дані обставини свідчить відповідь завідувачки Ренійської райдержнотконтори від 17.09.2021р. та Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 16.09.2021р. із відомостями про те, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 спадкова справа не відкривалась.

Проте, навіть у випадку своєчасного звернення позивачів за прийняттям спадщини, оформити її було б неможливо у зв`язку із тим, що в них були відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів.

Останні роки перед смертю ОСОБА_4 позивачі мешкали разом із нею, доглядали за матір`ю, як сини. Відповідачка згідно чинного законодавства після смерті своєї бабусі (як спадкоємиця п`ятої черги за законом) із відповідною заявою до нотаріальної контори не зверталася, у справі на спадщину не претендує, не заперечує, щоб спадщину оформили позивачі (її батько та дядько).

У нинішній час, при зверненні позивачів до нотаріуса для отримання свідоцтв про право на спадщину, їм в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів на вищевказаний земельний пай, про що 24.02.2021р. нотаріусом були винесені відповідні постанови.

Необхідні нотаріусу документи (щодо права на земельну частку (пай)) позивачі надати не можуть у зв`язку із втратою їх спадкодавцем.

Чинним законодавством не передбачена можливість відновлення документів на право власності на земельну частку після смерті власника його спадкоємцями за умови, що свідоцтво про право на спадщину щодо цієї земельної частки не видано, а на підставі ксерокопії сертифікату неможливо оформити спадщину.

Так як набуте за спадкуванням право власності позивачами не було оформлено, вони не в змозі отримати дублікат правовстановлюючого документу про право власності на землю.

Згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку - при посвідченні договору купівлі-продажу, міни, дарування, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, спадкового договору, а також при видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. На оригіналі правовстановлюючого документу нотаріусом проставляється відповідна відмітка про перехід права власності на земельну ділянку до набувача чи спадкоємця.

Отже, після смерті ОСОБА_4 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на земельний пай, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що залишилася після померлої ОСОБА_4 і вважають, що мають всі законні підстави для визнання за ними права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачка на неї не претендує.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки їхні доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах, суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Як було встановлено судом, позивачі у справі являються спадкоємцями за законом (ст. 1261 ЦК України).

У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачі не звернулися до нотаріальної контори із відповідними заявами. Як зазначили позивачі, після смерті матері у них були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадковий земельний пай. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачі також не мають можливості.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачі прийняли спадщину фактично, оскільки їхня воля, як спадкоємців за законом, була виражена у їх діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих документів на земельний пай, розпорядження щодо його цільового використовування тощо).

Таким чином, позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявили про відмову від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачі являються суб`єктами набуття права власності на земельний пай з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачами та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити їхні вимоги щодо визнання за ними права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1226, 1261, 1268, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (КПП - НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (КПП - НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

- земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Нове життя» с. Нагірне Ренійського району Одеської області, розміром 3,34 в умовних кадастрових га. згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0092118, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 07.12.1996р. № 423, що належала ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- на Ѕ частину за кожним з них.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК