Справа № 450/657/19 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/3181/20 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Івасюти М.В.

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 жовтня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

у лютому 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про виділ частки у праві спільної часткової власності.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що є співвласником будинковолодіння АДРЕСА_1 , загальною площею 168,5 кв.м., житловою площею 82,4 кв.м., що складається з першого поверху та мансарди, має п`ять житлових кімнат, у якому йому належить 1/2 частка вищезазначеного будинку на підставі договору дарування від 24.11.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Леськів Г.М. за реєстровим № 1190, а інша 1/2 частка належить ОСОБА_1 . Зазначає, що йому також належить 1/2 частка у праві спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,0625 га, на якій знаходиться вищезазначений будинок. Він бажає виділити в натурі свою частку у праві спільної часткової власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, надану для обслуговування цього будинку. Досягнути домовленості з відповідачем щодо поділу спільного майна в договірному порядку не вдається, внаслідок чого змушений звертатися до суду за захистом своїх прав.

З наведених підстав, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

виділити в натурі ОСОБА_3 в окремий об`єкт нерухомості належну йому 1/2 частку у праві спільної часткової власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 та 1/2 частку у праві спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,0625 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 наступним чином: ОСОБА_3 отримує у власність наступні приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 : 1 поверх: частина холу, літ. 1-1 (в тому числі частково під запланованою перегородкою) площею 9,2 кв. м.;суміщений санвузол літ. 1-2, площею 7,7 кв.м.; коридор літ. 1-3, площею 6,6 кв.м.; житлова кімната літ. 1-4 площею 11,1 кв.м.; житлова кімната літ. 1-5 площею 19,1 кв.м.; кухня літ. 106, площею 14,7 кв.м. Загальна площа приміщень і елементи житлового будинку, а також господарські будівлі і споруди, які виділяються ОСОБА_3 : на першому поверсі 68,4 кв.м. ,в тому числі, частина прибудови літ. «А-1» площею 23,9 кв.м.; тамбур літ. «а-1», частина житлового будинку літ. «А-1», яка рахується за даним будинковолодінням; частина погребу літ. «А-1» ,площею 17,28 кв.м.; частина сходів літ. «В»; сарай літ. «Г»; гаражна частина сараю літ. «Ж»; вбиральня літ. «У»; 10,28 п.м. огорожі №2; хвіртки №4, які знаходяться біля сарая літ. «З» і літньої кухні літ. «В».

ОСОБА_3 передати у власність земельну ділянку загальною площею 254,4 кв.м. з наступними геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки від т. А: 5,0 м.; 2,84 м.; 14,03 м.; 7,75 м.; 4,8 м.; 5,3 м.; 1,0 м.; 3,01 м.; 18,85 м.; 10,28 м. зелений заштрихований колір Таблиці № 6 додатку до Висновку експерта № 013/19 від 06.05.2019 року, в тому числі і земельна ділянка площею 5,27 кв.м. біля частини житлового будинку на відстані 1 м. від стін, для технічного обслуговування конструктивних елементів будинку 1 співвласником (сервітут) з наступними геометричними розмірами по периметру: по будинку 5,3 м.; 1,0 м.; 5,25 м.; 1,0 м. чорний штрихований колір Таблиці № 6 додатку до Висновку експерта № 013/19 від 06.05.2019 року; у спільній частковій власності залишити земельну ділянку площею 104,92 кв.м., що знаходиться під частиною будинку з наступними геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки: по будинку 5,3 м; 2,54 м.; 5,02 м.; 11,46 м.; 6,92 м.; 8,83 м.; 0,85 м.; 0,22 м.; 2,45 м.; 5,13 м. оранжевий заштрихований колір Таблиці № 6 додатку до Висновку експерта № 013/19 від 06.05.2019 року.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 на 1/2 частки у праві спільної часткової власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 та 1/2 частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,0625 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право індивідуальної приватної власності на виділену частину будинковолодіння АДРЕСА_1 та право власності на виділену частину земельної ділянки;

Визнати за ОСОБА_3 право спільної власності з ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 104,92 кв.м., що знаходиться під частиною будинку АДРЕСА_1 з наступними геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки: по будинку 5,3 м; 2,54 м.; 5,02 м.; 11,46 м.; 6,92 м.; 8,83 м.; 0,85 м.; 0,22 м.; 2,45 м.; 5,13 м.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 жовтня 2020 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Поділено в натурі житловий будинок АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 згідно з варіантом № 1 розподілу житлового будинку та варіантом № 2 розподілу земельної ділянки, господарських будівель і споруд відповідно до висновку експерта № 013/19 за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 450/657/19, складеним 06 травня 2019 року.

Виділено в натурі ОСОБА_3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , з наступними приміщеннями, господарськими будівлями та спорудами відповідно до варіанту № 1 розподілу житлового будинку та варіантом № 2 розподілу земельної ділянки, господарських будівель і споруд відповідно до висновку експерта № 013/19 за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 450/657/19, складеним 06 травня 2019 року (таблиці №№ 2, 6 додатку до висновку експерта № 013/19): частина холу, літ. 1-1 (в тому числі частково під запланованою перегородкою) 9,2 кв.м; суміщений санвузол літ. 1-2 7,7 кв.м; коридор літ. 1-3 6,6 кв.м; житлова кімната літ. 1 -4 11,1 кв.м; житлова кімната літ. 1-5 19,1 кв.м; кухня літ. 1-6 14,7 кв.м; всього по першому поверху 68,4 кв.м, частина прибудови літ. «А-1» - 23,9 кв.м; тамбур літ. «а-1»; частина житлового будинку літ. «А-1», яка рахується за даним будинковолодінням; частина погребу літ. «А-1» площею 17,28 кв.м; частина сходів літ. сх. площею 2,8 кв.м; літня кухня літ. «В»; сарай літ. «Г»; погріб літ. «Д»; сарай літ. «3»; гаражна частина сараю літ. «Ж»; вбиральня літ. «У»; 10,28 п.м огорожі №2; хвіртки №4, які знаходяться біля сараю літ. «З» і літньої кухні літ. «В», загальною вартістю 660955 грн. 70 коп.

Виділено в натурі ОСОБА_3 земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 254,4 кв.м. з наступними геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки від т. А: 5,0 м.; 2,84 м.; 14,03 м.; 7,75 м.; 4,8 м.; 5,3 м.; 1,0 м.; 3,01 м.; 18,85 м.; 10,28 м відповідно до Таблиці № 6 додатку до Висновку експертизи № 013/19, в тому числі і земельну ділянку площею 5,27 кв.м біля частини житлового будинку на відстані 1 м від стін, для технічного обслуговування конструктивних елементів будинку 1 співвласником (сервітут) з наступними геометричними розмірами по периметру: по будинку 5,3 м; 1,0 м; 5,25 м; 1,0 м відповідно до Таблиці № 6 додатку до Висновку експертизи № 013/19.

Іншу частину будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , залишено у власності ОСОБА_1 .

В спільній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 залишено земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , площею 104,92 кв.м, що знаходиться під частиною досліджуваного будинку з наступними геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки: по будинку 5,3 м; 2,54 м; 5,02 м; 11,46 м; 6,92 м; 8,83 м; 0,85 м; 0,22 м; 2,45 м; 5,13 м відповідно до Таблиці 6 в додатках до Висновку експертизи № 013/19.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 6297 грн. 65 коп.

Додатковим рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати, пов`язані з залученням експерта та проведенням експертизи, у розмірі 12000 грн.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для розгляду справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що внаслідок тимчасової непрацездатності не могла з`явитися в судове засідання, призначене на 01 жовтня 2020 року, у зв`язку з чим подала клопотання про відкладення розгляду справи, однак таке було безпідставно відхилено судом, чим позбавлено її можливості заперечувати щодо позовних вимог та порушено її право на участь в судових засіданнях. Зазначає, що разом з нею у спірному житловому будинку проживають двоє неповнолітніх дітей, а позивач не проживає в ньому уже понад три роки. Крім того, право власності сторін на будинок та земельну ділянку оспорюється третьою особою, однак рішення у відповідній справі ще не ухвалено. Вказує, що затверджений судом варіант поділу спірного будинку передбачає необхідність проведення спільно обома співвласниками будівельно-монтажних робіт, зокрема:

- з наявного віконного отвору в приміщенні холу під літ. 1-1 необхідно влаштувати дверний проріз для входу ОСОБА_1 ;

- переробити частину сходів під літ. сх. для входу в будинок співвласниками;

- влаштувати перегородку в приміщенні під літ. 1-1 будинку з метою його розподілу на дві частини;

- влаштувати перегородку в приміщенні погребу під літ. А-1 з метою його розподілу на дві частини;

- з наявного віконного отвору в приміщенні погребу під літ. А-1 влаштувати дверний проріз для входу в погріб співвласнику ОСОБА_3 ;

- ОСОБА_1 в приміщенні 1-12 облаштувати кухню.

Звертає увагу, що стіни, в яких необхідно влаштувати дверні прорізи, є несучими стінами будинку, а відтак на виконання вищезазначених робіт необхідні відповідні дозволи. Вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів технічної можливості відокремлення інженерних мереж, зокрема газопостачання, водопостачання, каналізації та електропостачання. Наголошує, що суд не встановив наявності у неї можливості здійснити відповідні перепланування будинку для подальшого його використання за призначенням. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з підставності позовних вимог ОСОБА_3 та наявності технічної можливості виділу йому, як співвласнику частини спірного житлового будинку, належної йому частки в житловому будинку і у земельній ділянці в натурі, та припинення права спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку за цією ж адресою.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24867471 від 22 грудня 2009 року вбачається, що ОСОБА_3 належить на праві власності 1/2 частка житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24867184 від 22 грудня 2009 року, ОСОБА_1 належить на праві власності 1/2 частка житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Аналогічна інформація стверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Як вбачається з відмітки на державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 549521, земельна ділянка площею 0,0625 га, кадастровий № :01:001:0627, розташована за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 і ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦК України встановлено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення (частина 1 ст. 183 ЦК України).

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частку цього майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

У випадках, коли в результаті виділу співвласнику передається частина житлового будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає у рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення, тощо) тобто, складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України,

Стаття 152 ЖК України передбачає, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Перепланування (переобладнання) повинно відповідати проектній документації, будівельним нормам і правилам, виконуватися згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків та Державним будівельним нормам України «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт».

Згідно цими Правилами до елементів перепланування жилих приміщень належить: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Переобладнання улаштування індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів, влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Висновком експерта № 013/19 за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи по даній цивільній справі № 450/657/19, складеним 06 травня 2019 року, запропоновано три варіанти поділу спірного будинковолодіння.

Задовольняючи уточнені позовні вимоги ОСОБА_3 (т.1 а.с. 137-138), суд першої інстанції виходив з того, що перший варіант поділу житлового будинку з другим варіантом поділу земельної ділянки, господарських будівель і споруд є найбільш оптимальним, крім того, на нього вказав позивач, як на найбільш бажаний.

Так, згідно з вказаним варіантом поділу будинковолодіння позивачу ОСОБА_3 (співвласник 2) слід виділити у власність наступні приміщення, господарські будівлі і споруди житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до таблиць №№ 2, 6 додатку до Висновку експертизи № 013/19:

частина холу, літ. 1-1 (в тому числі частково під запланованою перегородкою) 9,2 кв.м; суміщений санвузол літ. 1-2 7,7 кв.м; коридор літ. 1-3 6,6 кв.м; житлова кімната літ. 1 -4 11,1 кв.м; житлова кімната літ. 1-5 19,1 кв.м; кухня літ. 1-6 14,7 кв.м; всього по першому поверху 68,4 кв.м; частина прибудови літ. «А-1» - 23,9 кв.м; тамбур літ. «а-1»; частина житлового будинку літ. «А-1», яка рахується за даним будинковолодінням; частина погребу літ. «А-1» площею 17,28 кв.м; частина сходів літ. сх. площею 2,8 кв.м; літня кухня літ. «В»; сарай літ. «Г»; погріб літ. «Д»; сарай літ. «3»; гаражна частина сараю літ. «Ж»; вбиральня літ. «У»; 10,28 п.м огорожі №2; хвіртки №4, які знаходяться біля сараю літ. «З» і літньої кухні літ. «В».

Як вбачається з оскаржуваного рішення суду, іншу частину житлового будинку АДРЕСА_1 , без зазначення конкретних приміщень житлового будинку, конкретних господарських будівель і споруд, належних до будинковолодіння, залишено у власності ОСОБА_1 .

З висновку експерта № 013/19 за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 450/657/19, складеного 06 травня 2019 року, вбачається, що при цьому варіанті розподілу житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 необхідно провести наступні будівельно монтажні роботи, які проводимуться обома співвласниками: з наявного віконного отвору в приміщенні холу літ. «1-1» будинку влаштувати дверний проріз для входу 1 співвласнику; переробити частину сходів літ «сх.» для входу в будинок 1 і 2 співвласникам; влаштувати перегородку в приміщенні літ «1-1» будинку з метою його розподілу на 2 частини; влаштувати перегородку в приміщенні погребу літ «А*-1» з метою його розподілу на 2 частини; з наявного віконного отвору в приміщенні погребу літ «А*-1» влаштувати дверний проріз для входу в погріб 2 співвласнику; 1 співвласнику в приміщенні літ 1-12 облаштувати кухню; 2 співвласнику необхідно облаштувати вхід і заїзд через влаштовані хвіртку і ворота з західної сторони земельної ділянки. При цьому варіанті розподілу житлового будинку також необхідно відокремити інженерні мережі газопостачання, водопостачання, каналізації та електропостачання.

Разом з тим, як вбачається з оскаржуваного рішення, і в мотивувальній частині рішення, і в резолютивній частині рішення відсутні висновки суду з приводу зазначеної у висновку експерта при такому варіанті розподілу житлового будинку необхідності проведення вищезазначених будівельно монтажних робіт, перепланування, переобладнання житлового будинку, а також необхідності відокремлення інженерних мереж газопостачання, водопостачання, каналізації та електропостачання, рішенням суду не визначено, хто конкретно зі співвласників і які конкретно із вищезазначених у висновку експерта робіт повинен зробити кожен з них.

Колегія суддів дійшла висновку, що визначений експертом варіант поділу спірного житлового будинку, взятий судом першої інстанції до уваги при ухваленні оскаржуваного рішення про поділ будинку, не можливий без втручання в несучі конструкції, оскільки передбачає обов`язкове влаштування дверних прорізів на місці віконних в несучій стіні, зокрема, в приміщенні холу під літ 1-1 для входу співвласнику №1 і в приміщенні погребу під літ А*-1 є необхідним влаштування дверного прорізу для входу погріб співвласнику №2, і що розподіл житлового будинку неможливий без відокремлення інженерних мереж - газопостачання, водопостачання, каналізації та електропостачання.

Водночас, при поділі нерухомого майна в натурі у разі необхідності його переобладнання та перепланування до ухвалення рішення в матеріалах справи повинні бути надані висновки відповідних компетентних служб: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно епідеміологічним вимогам, правилам пожежної безпеки. Також підлягають поданню висновки й інших служб, зокрема, погодження для встановлення відокремленого газо, водо та енергопостачання.

Слід зазначити, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів технічної можливості відокремлення таких інженерних мереж будинку, такі позивачем, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, суду першої інстанції не надавалися, висновки органів державного архітектурно будівельного контролю, пожежної, санітарної інспекцій та інших відповідних органів про можливість переобладнання і перепланування, в матеріалах справи відсутні.

Як вбачається з визначеного судом варіанту розподілу житлового будинку відповідачці виділено приміщення на мансардному поверсі, разом з тим матеріали справи не містять висновків відповідних компетентних служб про можливість відокремлення інженерних мереж будинку, зокрема, мережі газопостачання, можливості влаштування окремої мережі газопостачання на мансардному поверсі, можливості відокремлення системи опалення та підігріву води та облаштування їх на мансардному поверсі.

Оскільки отримання відповідних дозвільних документів на переобладнання та перепланування житлового будинку необхідне лише у випадку втручання у несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, а суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що визначений експертом та обраний судом варіант поділу спірного житлового будинку неможливий без втручання в несучу конструкцію, житловий будинок АДРЕСА_1 фактично обладнано єдиною інженерною системою, а відтак переобладнання при поділі житлового будинку без втручання в інженерні системи загального користування також не є можливим, а тому колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про можливість поділу житлового будинку АДРЕСА_1 згідно із запропонованим експертом варіантом розподілу, взятим до уваги судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення.

Аналізуючи висновок експерта № 013/19 за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 450/657/19, складений 06 травня 2019 року, колегія суддів дійшла висновку про те, що всі інші варіанти розподілу житлового будинку АДРЕСА_1 , запропоновані експертом, передбачають втручання в несучі конструкції та інженерні системи загального користування, що свідчить про перепланування та переобладнання житлового будинку, а відтак при вирішенні спору про розподіл житлового будинку необхідним є отримання відповідних висновків органів державного архітектурно-будівельного контролю, пожежної і санітарної інспекцій, пожежних органів про можливість переобладнання чи перепланування, погодження для встановлення окремого газо-, водо- та енергопостачання.

Слід зазначити, що позивач вправі самостійно замовити у відповідній спеціалізованій організації розробку проекту перепланування (переобладнання) житлового будинку, який би включав , зокрема: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним та санітарно-гігієнічним вимогам, правилам пожежної безпеки, і складовими якого були б проекти газо-, водо- та електропостачання відокремлених житлових приміщень, який би мав подати до відповідних служб на предмет наявності чи відсутності у них зауважень до цього проекту з технічної точки зору.

І за відсутності зауважень до цього проекту та після погодження органу місцевого самоврядування, такий проект міг би слугувати відповідним обґрунтуванням для суду при прийнятті ним рішення про реальний розподіл спірного будинковолодіння.

Оскільки колегія дійшла висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_3 про реальний поділ житлового будинку АДРЕСА_1 , то інші позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають до задоволення, оскільки залежать і є похідними від вирішення позовної вимоги ОСОБА_3 про поділ житлового будинку.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 07.10.2021 року.

Головуючий: Шеремета Н. О.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.