Справа № 761/3887/18
Провадження № 2/761/239/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Колзаковій К.А.,

за участі:

представника позивача: Волнянського Г.Н.,

представника відповідача: Риженка Д.М

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Алма Транс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

В лютому 2018р. позивачка ОСОБА_3 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом (а.с. 2-3) до відповідача ПП «Алма Транс», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , в якому просила суд:

- стягнути з відповідача на свою користь 27758,0 грн. в якості збитку, завданого шляхом пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді (далі по тексту - ДТП) належного їй автомобіля «RENAULT PREMIUM 440.18 DХІ» д.н.з. НОМЕР_1 ; 3060,0 грн. понесених витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та 705,0 грн. - сплаченого судового збору та всі інші понесені судові витрати.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 13 липня 2017р. на 299 км автодороги Київ-Харків неподалік смт. Решетилівка Полтавської області сталась ДТП за участі належного відповідачу автомобіля «RENAULT MAGNUM» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням третьої оосби та автомобіля позивачки «RENAULT PREMIUM 440.18 DXI» д.н.з. НОМЕР_1 (тягач) з причепом д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 .

Вказана ДТП сталась з вини третьої особи, що підтверджується постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2017р. по справі № 546/659/17, яким останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, - порушення п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Внаслідок ДТП зазначеному вище автомобілю позивачці було завдано механічних пошкоджень. Згідно Звіту про визначення суми нанесеного збитку та вартості відновлювального ремонту внаслідок пошкодження КТЗ від 03 серпня 2017р., вартість його відновлювального ремонту становить 127758,0 грн. Відшкодуванню також підлягає вартість автотоварознавчого дослідження.

Таким чином, позивачці завдано майнової шкоди, розмір якої складається з вартості відновлювального ремонту автомобіля та витрат на визначення вартості відновлювального ремонту.

Позивачка зазначає, що відповідальність за заподіяну шкоду має нести відповідач, оскільки третя особа на момент ДТП перебував в трудових відносинах з відповідачем та виконував трудові обов`язки.

Сума до стягнення розрахована з врахуванням наявності у відповідача страхового полісу СК «УНІКА», якою застрахована цивільно-правова відповідальність володільця (власника) транспортного засобу «RENAULT MAGNUM» д.н.з. НОМЕР_2 за шкоду, завдану третім особам, з лімітом відповідальності 100000,0 грн. при франшизі - 0,0 грн.

Оскільки в досудовому порядку відповідач не бажає здійснити відшкодування завданої матеріальної шкоди, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2018р. позов залишено без руху.

12 березня 2018 року на адресу суду від позивача надійшли матеріали на виконання вказаної ухвали (а.с. 34-62).

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2018р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

01 червня 2018р. на адресу суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог з доданими документами, якою збільшено суму матеріального збитку завданого пошкодженням в ДТП належного позивачці автомобіля «RENAULT PREMIUM 440.18 DХІ» д.н.з. НОМЕР_1 до 127758,00 грн. (а.с. 72-73).

Обґрунтуванням збільшення позовних вимог зазначена відмова страхової компанії виплатити страхове відшкодування за пошкодження належного позивачу автомобіля «RENAULT PREMIUM 440.18 DХІ» д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки позивачу виплачене страхове відшкодування за пошкоджений в тому самому ДТП причеп.

Відповідно до розпорядження керівника апарату від 08 листопада 2018р. № 01-08-1320 призначено повторний автоматичний розподіл справи в зв`язку з звільненням судді ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано для розгляду судді Волошину В.О.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2018р. справу прийнято до розгляду, прийнято до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог, призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Протокольними ухвалами суду від 25 червня 2019р. було відмовлено відповідачу в задоволенні клопотання про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ПАТ СК «УНІКА», відмовлено в долучені відзиву на позовну заяву, у зв`язку з попуском строку на його подання.

Задоволено клопотання про долучення до справи пояснень відповідача, відповідно до яких він заперечує проти задоволення позову, посилаючись на недоліки звіту, які унеможливлюють його використання як доказу по справі. Зокрема зазначає, що вартість відновлювального ремонту, про стягнення якої заявлено позов визначена без вартості зносу деталей, сам звіт складено з порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Мінстерства юстиції України та ФДМУ від 24 листопада 2003р. №142/5/2092. (а.с. 119-121).

Також для надання пояснень викликано експерта - ОСОБА_6, оголошено перерву.

В судовому засіданні 30 жовтня 2019р. долучено подане представником позивача свідоцтво про смерть експерта - ОСОБА_6 , оголошено перерву для направлення запитів

В судовому засіданні 04 лютого 2020р. було оголошено перерву за клопотанням представника позивача для проведення повторного дослідження щодо визначення суми нанесеного збитку та вартості відновлювального ремонту внаслідок пошкодження КТЗ.

31 серпня 2020р. на адресу суду від позивача надійшов Звіт про визначення суми нанесеного збитку та вартості відновлювального ремонту внаслідок пошкодження КТЗ від 07 серпня 2020р., згідно якого вартість відновлювального ремонту становить 127758,39 грн. (а.с. 165-188).

В судовому засіданні 26 січня 2021р. протокольними ухвалами до матеріалів справи долучено Звіт про визначення суми нанесеного збитку та вартості відновлювального ремонту внаслідок пошкодження КТЗ від 07 серпня 2020р., наданий позивачем, та додаткові заперечення відповідача, в яких він наголошує на невідповідність звіту вимогам цивільного процесуального кодексу, а відповідно є неналежним доказом. Оголошено перерву для проведення рецензії поданого позивачем звіту.

11 травня 2021р. на адресу суду відповідачем надано лист ФДМУ від 30 квітня 2021р. та, як додаток до листа рецензію на копію звіту про визначення суми нанесеного збитку та вартості відновлювального ремонту внаслідок пошкодження КТЗ від 07 серпня 2020р.

В судовому засіданні 11 травня 2021р. протокольною ухвалою приєднано до матеріалів справи подані відповідачем лист ФДМУ від 30 квітня 2021р. та рецензію на копію звіту про визначення суми нанесеного збитку та вартості відновлювального ремонту внаслідок пошкодження КТЗ від 07 серпня 2020р., оголошено перерву по справі в зв`язку з неявкою позивача.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, просив суд позов задовольнити. Просив при вирішенні справи враховувати Звіт про визначення суми нанесеного збитку та вартості відновлювального ремонту внаслідок пошкодження КТЗ від 03 серпня 2017р.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, з підстав, зазначених у наданих суду поясненнях та запереченнях. Зазначив, що згідно наданої рецензії Звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним та не може бути використаний. Просив відмовити в задоволенні позову.

Третя особа про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, свого представника до суду не направила, пояснення на позов не подавались.

Позивач відкликав своє клопотання про витребування документів на підтвердження трудових відносин між відповідачем та третьою особою, в зв`язку з визнанням відповідачем факту наявності, на момент ДТП, трудових відносин між відповідачем та третьою особою, та порушення останнім Правил дорожнього руху, що призвели до ДТП під час виконання трудових обов`язків.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 13 липня 2017р. на 299 км автодороги Київ-Харків неподалік смт. Решетилівка Полтавської області сталась ДТП за участі належного відповідачу автомобіля «RENAULT MAGNUM» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням третьої особи та автомобіля належного позивачці «RENAULT PREMIUM 440.18 DXI» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 .

Внаслідок зазначеної ДТП, автомобіль позивачки отримав механічні ушкодження.

Постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2017р. по справі № 546/659/17 встановлено, що вказана ДТП відбулася з вини третьої особи.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В судовому засіданні сторона відповідача визнала, що на час ДТП третя особа перебувала у трудових відносинах з відповідачем та виконував трудові обов`язки, а відповідно цей факт за приписами ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Цивільно-правова відповідальність відповідача як володільця (власника) транспортного засобу «RENAULT MAGNUM» д.н.з. НОМЕР_2 за шкоду, завдану третім особам, була застрахована СК «УНІКА» відповідно до страхового полісу № АК/6141570 з лімітом відповідальності 100000,0 грн. при франшизі - 0,0 грн.

СК «УНІКА» відповідно до страхового полісу № АК/6141570 виконано обов`язки страховика, виплачено суму страхового відшкодування в повному обсязі на користь позивача на відшкодування збитків, завданих причепу позивача «Pacton T3004» д.н.з. НОМЕР_3 , який отримав пошкодження внаслідок тієї ж ДТП.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1193 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача наголошувала, що внаслідок зазначеної вище ДТП, їй була спричинена матеріальна шкода у вигляді пошкодження належного їй транспортного засобу.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, належними та допустимими доказами позивачка мала довести факт пошкодження належного їй майна, обсяг таких пошкоджень, та розмір витрат на відновлення пошкодженого майна, з врахуванням вартості зносу.

На підтвердження вказаних обставин позивачкою, в якості доказів подано постанову Решетилівського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2017 р. по справі № 546/659/17, з якої вбачається факт ДТП за участі належного відповідачу автомобіля «RENAULT MAGNUM» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням третьої особи та автомобіля позивачки «RENAULT PREMIUM 440.18 DXI» д.н.з. НОМЕР_1 (тягач) з причепом д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 , що сталась 13 липня 2017р. на 299 км автодороги Київ-Харків, неподалік смт. Решетилівка Полтавської області, та вина у цій ДТП водія ОСОБА_2 .

Вказана постанова не містить опису пошкоджень, отриманих автомобілем позивачки «RENAULT PREMIUM 440.18 DXI» д.н.з. НОМЕР_1 (тягач) з причепом д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 .

Позивачем не подано будь - яких інших документів, в яких було б зафіксовано обсяг пошкоджень, отриманих транспортним засобом позивачки - автомобілем «RENAULT PREMIUM 440.18 DXI» д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП.

Позивачкою також було подано, в якості доказу Звіт про визначення суми нанесеного збитку та вартості відновлювального ремонту внаслідок пошкодження КТЗ від 03 серпня 2017р., який не може бути взятий судом до уваги, оскільки вказаний Звіт, як доказ, в зв`язку з необхідністю усунення недоліків, замінений стороною позивача за її клопотанням на Звіт про визначення суми нанесеного збитку та вартості відновлювального ремонту внаслідок пошкодження КТЗ від 07 серпня 2020р.

Поданий позивачкою Звіт про визначення суми нанесеного збитку та вартості відновлювального ремонту внаслідок пошкодження КТЗ від 07 серпня 2020р., згідно якого вартість відновлювального ремонту становить 127758,39 грн. суд оцінює критично виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі по тексту - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 7 цього Закону України, проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення (ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Згідно ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Порядок проведення оцінювання Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої Наказом МЮ України, та ФДМУ 24 листопада 2003р. № 142/5/2092, яка розроблена згідно із Законами України «Про судову експертизу», «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003р. № 1440.

Таким чином, поданий стороною позивача на підтвердження позовних вимог Звіт про визначення суми нанесеного збитку та вартості відновлювального ремонту внаслідок пошкодження КТЗ має відповідати вимогам зазначених нормативних актів.

Однак вказаний Звіт таким вимогам не відповідає.

Так, зокрема у наданому позивачкою Звіті відсутні додатки, на які міститься посилання в самому Звіті, а саме список пошкоджених вузлів та деталей, вузли та деталі що підлягають заміні.

Також Звіт за своїм змістом не містить інформації передбаченої п.п. 4.4., 4.6, 7.53.5, 8.5.6, Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Так в наданому Звіті містяться посилання на результати натурального обстеження об`єкту оцінки, прейскурант середньої вартості ремонтно-відновлювальних робіт на СТО в Рівненській області, прайси автозапчастин, результати розрахунку вартості робіт програма «Audatex» без додавання копій вказаних документів, джерела їх походження.

Відповідно до рецензії на копію Звіту про визначення суми нанесеного збитку та вартості відновлювального ремонту внаслідок пошкодження КТЗ «RENAULT PREMIUM 440.18 DXI» д.н.з. НОМЕР_1 проведеної ФДМУ на замовлення відповідача в порядку ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» вказаний Звіт кваліфікується за ознакою абз. 5 п. 67 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003р. № 1440 як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним і не може бути використаний.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

За таких обставин, суд не може розцінювати поданий позивачем Звіт про визначення суми нанесеного збитку та вартості відновлювального ремонту внаслідок пошкодження КТЗ «RENAULT PREMIUM 440.18 DXI» д.н.з. НОМЕР_1 як належний та допустимий доказ на підтвердження розміру збитків, що підлягають відшкодуванню позивачці.

Суд, також зазначає, що відповідно до ст. 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Разом з тим, у наданому позивачкою Звіті не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

При цьому протягом всього часу розгляду справи в суді, судом неодноразово роз`яснювалося представникам сторін про право сторін клопотати перед судом щодо призначення відповідної експертизи, однак стороною позивача клопотання про проведення такої експертизи не заявлялось.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, в зв`язку з недоведеністю стороною позивача належними та допустимими доказами заявлених нею позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, то з відповідача не підлягає стягненню на користь позивачки понесені останньою судові витрати.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 106, 110, 141, 258, 259, 263-266, 268, 274, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 15, 16, 22, 1166, 1172, 1187, 1192, 1193 ЦК України; ст. ст. 3, 7, 9, 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003р. № 1440, Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої Наказом МЮ України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003р. № 142/5/2092, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Приватного підприємства «Алма Транс» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Вавілових, 12/16, кв. 12), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), про відшкодування шкоди - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 08 жовтня 2021р.

Суддя: