ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1525/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2021 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 зазначив, що він проходив військову службу у Збройних Силах України та перебував на квартирному обліку у Військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24 лютого 2020 року №43 позивача звільнено з військової служби відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту), виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до військового комісаріату.

Рішенням житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 26 лютого 2020 року №23 позивача разом із членами його сім`ї знято з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, у зв`язку зі звільненням з військової служби та відсутністю підстав для залишення на квартирному обліку.

Це рішення є незаконним, оскільки позивач звільнений з військової служби у запас, має вислугу більше 20 років і потребує забезпечення житлом .

За таких обставин ОСОБА_1 просив суд визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 26 лютого 2020 року №23 про зняття його разом із членами сім`ї з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем служби, і зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 в особі її житлової комісії поновити його разом із членами сім`ї на квартирному обліку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2021 року позов задоволено.
Визнано незаконним та скасовано рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , що оформлено протоколом №23 від 26 лютого 2020 року в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 як особи, звільненої з військової служби, та членів його сім`ї, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання та перебувають на обліку Військової частини НОМЕР_1 .
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 в особі житлової комісії поновити ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання приміщення для постійного проживання.
Суд керувався тим, що при зарахуванні ОСОБА_1 разом із сім`єю на квартирний облік і перебуванні його на цьому обліку порушень житловою комісією та позивачем не допущено. Під час проходження служби ОСОБА_1 не був забезпечений постійним або службовим житлом, а його вислуга у Збройних Силах України становить 28 років. Оскільки підстави для зняття ОСОБА_1 з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем служби не настали, то оскаржуване рішення житлової комісії є незаконним, а порушене право позивача підлягає захисту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту, а ця підстава звільнення позбавляє його права залишатися на квартирному обліку за місцем служби. Суд першої інстанції не врахував усі обставини справи, не дотримався норм чинного законодавства та дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 не подав відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасника судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України, має вислугу 28 років 6 місяців 23 дні, перебував на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем служби у Військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24 лютого 2020 року №43 ОСОБА_1 звільнено з військової служби відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту), виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до військового комісаріату.

Рішенням житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 26 лютого 2020 року №23 ОСОБА_1 та членів його сім`ї знято з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у зв`язку із звільненням з військової служби за контрактом у запас і відсутністю підстав залишення на квартирному обліку, передбачених пунктом 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року №1081 (далі Порядок).

Застосовані норми права

Частиною 1 статті 12 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон №2011-ХІІ) встановлено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 ЖК Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду.

За змістом ч. 1 ст. 37 ЖК Української РСР облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням також і за місцем проживання.

В силу п.п. 22, 24 Порядку облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах. Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.

Згідно з ч. 9 ст. 12 Закону №2011-ХІІ військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Аналогічні приписи містяться у п. 29 Порядку.

Як передбачено п. 30 Порядку, військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до п. 28 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року №470, зняття з квартирного обліку та виключення із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік (включення до вказаного списку).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що держава забезпечує військовослужбовців житловими приміщеннями в порядку, передбаченому житловим законодавством.

Військовослужбовці, які потребують поліпшення житлових умов, перебувають на квартирному обліку за місцем служби, тобто у військових частинах і квартирно-експлуатаційних частинах районів. Військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі й у разі звільнення з військової служби в запас або у відставку за скороченням штатів.

Військовослужбовці знімаються з квартирного обліку лише з підстав, які передбачені чинним законодавством.

Зняття військовослужбовців із квартирного обліку провадиться відповідними житловими комісіями військових частин або гарнізону (за місцем обліку) з дотриманням встановленого порядку.

Військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 і більше років, та члени їх сімей мають права на отримання житла, а відтак і залишення на квартирному обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 11 листопада 2020 року (справа №683/3095/18), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Зібрані докази вказують на те, що ОСОБА_1 звільнений у запас, має вислугу на військовій службі більше 20 років і потребує разом із членами своєї сім`ї забезпечення житлом, перебував на квартирному обліку та не був забезпечений постійним або службовим житлом за час служби.

Встановивши ці обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстави для зняття ОСОБА_1 з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем служби не настали, внаслідок чого оскаржуване рішення житлової комісії є незаконним, а порушене право позивача підлягає захисту.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у ОСОБА_1 права залишатися на квартирному обліку за місцем служби після його звільнення у запас у зв`язку із закінченням строку контракту не ґрунтуються на законі.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, тому твердження Військової частини НОМЕР_1 про неправильне застосування норм матеріального права є безпідставними.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 жовтня 2021 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

А.В. Купельський

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Чевилюк З.А.
Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 43