Ухвала

29 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 431/2578/20

провадження № 61-15770ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Носовою Юлією Миколаївною, на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 13 квітня 2021 року та постанову Луганського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, який мотивував тим, що 10 серпня 2019 року приблизно о 21-й годині на вул. Чкалова в с. Підгорівка Старобільського району Луганської області неповнолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на мопеді ОСОБА_7 скоїв наїзд на позивача, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження: садна правої виличної області, садна зовнішньої поверхні правого плечового суглобу, тильної поверхні правої кисті, синець передньої поверхні лівої гомілки, закритий перелом обох кісток лівої гомілки зі зміщенням кісткових уламків.

З допитів свідків під час досудового розслідування відомо, що неповнолітній ОСОБА_3 не мав права керувати транспортним засобом і не мав у власності транспортний засіб, ОСОБА_6 заявляв себе власником мопеда, яким завдано шкоди позивачу, він вважав мопед несправним, проте їздив на ньому і 10 серпня 2019 року залишив мопед на вулиці з ключем в замку запалювання, а ОСОБА_3 взяв мопед без дозволу і саме на ньому скоїв наїзд на позивача.

Також з матеріалів кримінальної справи відомо, що ОСОБА_3 є студентом Старобільського професійного ліцею, навчається на бюджетній основі на денному відділенні і є на неповному державному забезпеченні, а родина відповідачів ОСОБА_5 і ОСОБА_8 ) перебуває на обліку як родина, що перебуває в складних життєвих обставинах.

Із посиланнями як на правову підставу своїх вимог на вимоги ст. 23, 1167, 1168, 1179, 1187 ЦК України позивач просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 моральну шкоду у сумі 50 000 гривень.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 13 квітня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 7 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 7 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 7 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 7 000 грн. У задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди у сумі 22 000 грн відмовлено.

Постановою Луганського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року рішення Старобільського районного суду Луганської області від 13 квітня 2021 року змінено.

Викладено абзаци другий, третій, четвертий в редакції абзацу другого наступного змісту: «Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 21000 грн, а у разі відсутності у нього доходу або майна, достатнього для відшкодування шкоди, стягнути в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі з його батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з припиненням цього обов`язку батьків по досягненню ОСОБА_3 повноліття». У зв`язку із цим абзац п`ятий, шостий, сьомий, восьмий, дев`ятий, десятий, одинадцятий ухвалено вважати абзацами третім, четвертим, п`ятим, шостим, сьомим, восьмим, дев`ятим. В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишити без змін. Збільшено розмір стягнутого з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 судового збору з 294,28 грн до 1 460,20 грн з кожного.

Не погодившись із вказаними вище судовими рішеннями, 21 вересня 2021 року (згідно з відміткою на поштовому конверті) ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Носову Ю. М. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на них.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову в даній справі становить 50 000 грн, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270*100=227 000 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Носовою Юлією Миколаївною, на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 13 квітня 2021 року та постанову Луганського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:Є. В. Коротенко
А. Ю. Зайцев
М. Ю. Тітов