Справа № 459/2580/21
Провадження № 2/459/895/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Отчак Н.Я.,

з участю секретаря судового засідання Савіцької Б.Б.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах яких діє ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Органу опіки та піклування Червоноградської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

13.08.2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Брух Андрій Олексійович пред`явив позов до ОСОБА_2 , неповнолітніх: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від імені і в інтересах яких діє законний представник ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Червоноградської міської ради, яким просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . Позов мотивує тим, що є одноособовим власником вказаного будинку, у якому зареєстровані її дочка ОСОБА_2 та неповнолітні внуки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які протягом останніх п`яти років за місцем реєстрації не проживають, оскільки виїхали на постійне місце проживання у Російську Федерацію. Зазначає, що жодних витрат по утриманню спірного житла відповідачі не несуть, в будинку відсутні їх особисті речі. Вказує, що реєстрація відповідачів в будинку порушує її право як власника, адже вона не може у повному обсязі скористатися своїм правом володіти, користуватися та розпоряджатися належним майном на власний розсуд, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відтак просить усунути їй перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 26.08.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження призначено підготовче судове засідання на 11.10.2021 року.

23.09.2021 року надійшов відзив на позов, у якому відповідач ОСОБА_2 позов визнала, вказала, що переїхала із дітьми на постійне місце проживання у Російську Федерацію, де мають зареєстроване місце проживання з 2018 року, тому не заперечує щодо визнання їх такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 .

Сторони у підготовче судове засідання 11.10.2021 року не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Представник позивача адвокат Брух А.О. подав письмову заяву від 11.10.2021 року про розгляд справи у його відсутності та повне підтримання позовних вимог, просить вирішити справу про суті у підготовчому судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 , яка також діє в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та представник третьої особи будь-яких заяв, клопотань не подали.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами в зв`язку з неявкою учасників справи.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності до ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ч.1 ст.81 ЦПК України закріплює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації проживання здійснюється на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (ч.1). Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч.2).

У п.39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 роз`яснено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК України). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК України. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71,72 ЖК України застосуванню не підлягають.

При розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, колишніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї колишнього власника житла.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до частини другої ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення (постанова ВП ВС від 13.10.2020 року в справі № 447/455/17).

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу- ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори Заєць М.В. 16.05.2002 року за реєстровим №1-1185 (а.с.7), реєстраційним посвідченням ДКП «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 08.07.2002 року (а.с.8).

Як вбачається із копії будинкової книги для прописки громадян, які проживають у будинку АДРЕСА_1 (а.с.11-12) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровані у за адресою: АДРЕСА_1 .

Із долученого до матеріалів справи акту від 09.08.2021 року, складеного старостою виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області Терехом В.Б. в присутності сусідів: ОСОБА_6 , 1971 р.н., проживаючої по АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , 1960 р.н., проживаючого по АДРЕСА_3 ,ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровані у за адресою: АДРЕСА_2 , однак фактично понад п`ять років проживають за межами України: АДРЕСА_4 (а.с.10).

Факт проживання відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_4 підтверджується копіями свідоцтв про реєстрацію за місцем проживання від 24.08.2018 року (а.с.15,16), копією паспорта громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 (а.с.17-19), випискою з домової книги від 01.07.2021 року (а.с.13).

Власник відповідно до положень ч.1 ст.319 ЦК України володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Оскільки, відповідачі самостійно вибули із належного позивачу будинку АДРЕСА_1 , в якому зареєстровані, більше року без поважних причин у ньому не проживають, в будинок не навідуються, витрат на утримання житла не несуть, визнали позов повністю, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позивач як власник житла, вправі вимагати усунення перешкод у користуванні будинком шляхом визнання відповідачів таким, що втратили право на користування житловим приміщенням.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Питання розподілу судових витрат слід вирішити у відповідності до ст. ст. 141, 142 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 141,200,206, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні будинком АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким, що витратили право на користування будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 454(чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок сплаченого судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% сплаченого судового збору у розмірі 454(чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок відповідно до квитанції № 136 від 12.08.2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_4 (АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_5 (АДРЕСА_1 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Червоноградської міської ради (Львівська обл., м. Червоноград, пр. Шевченка, 19).

Повний текст рішення складено 11.10.2021 року.

Суддя: Н. Я. Отчак