08 жовтня 2021 року м. Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді Лященка О.В.,
за участю секретаря судових засідань: Мазій І.В.
представника позивача: ОСОБА_7
відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
представника відповідачів: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та їх виселення, -
31 березня 2021 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та їх виселення.
16 серпня 2021 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області ухвалено рішення, яким повністю задоволено даний позов. Визнано ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 та виселити їх з цього житлового будинку. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 витрати по сплаті судового збору у розмірі по 227 грн.00 коп. з кожного.
17 серпня 2021 року від позивача ОСОБА_5 до суду надійшла заява про вирішення питання про витрати на правничу допомогу.
В обґрунтування заяви позивач вказав, що перед судовими дебатами у відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України його представником було заявлено клопотання про намір подати протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення суду докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу. Заявлену до стягнення суму вважає обґрунтованою відносно затраченого часу на правову допомогу та складності справи.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 заяву підтримала та просила її задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також представник відповідачів ОСОБА_4 заперечили проти задоволення даної заяви позивача, вважають що вона подана з порушенням вимог ЦПК, а заяви представника позивача про наміри подати додаткову заяву та докази про понесені витрати на правничу допомогу, до закінчення судових дебатів по справі не було.
Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, перевіривши матеріали справи, суд встановив наступне.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.
Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Як вбачається з дослідженого судом звукозапису судового засідання, представником позивача ОСОБА_7 під час виступу в судових дебатах було зроблено відповідну заяву про намір у встановлений законом строк вернутись до суду з заявою про вирішення питання про понесені витрати на правничу допомогу.
17 серпня 2021 року позивачем подано відповідну заяву з додатками, а саме надано копію договору №1 від 12 січня 2021 року про надання професійної правничої допомоги, остаточний розрахунок вартості наданої професійної правничої допомоги позивачу, акт готовності та приймання-передавання наданих юридичних послуг від 17 серпня 2021 року, копії квитанцій до прибуткового касового ордера №3 від 27.03.2021 року та №4 від 17.08.2021 року, на загальну суму 20 000 грн.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Водночас, в силу вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до вимог ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Враховуючи те, що судом при винесенні рішення від 16 серпня 2021 року у даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу не вирішувалось, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, а також враховуючи те, що позовні вимоги було задоволено повністю, принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для повного задоволення заяви позивача ОСОБА_5 та стягнення усіх відповідачів в його користь понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.
На підставі наведеного та керуючись п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, -
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та їх виселення.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі по 5000 грн.00 коп. з кожного.
Позивач ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .
Відповідачі: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .
ОСОБА_6 , АДРЕСА_3 .
ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 .
ОСОБА_3 , АДРЕСА_5 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Повний текст рішення складено 11 жовтня 2021 року.

Головуючий /-/ підпис.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду Волинської області Олександр ЛЯЩЕНКО