Справа № 445/1582/21
Провадження № 2-ві/445/4/21
УХВАЛА

про відвід

13 жовтня 2021 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бакаїм М. В.,

секретаря судового засідання Стеців Н.Р.

заявниці ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Золочеві заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сиваку В.М. у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області, третя особа, що не заявляє вимог на предмет спору - Головне управління Держземагенства у Львівській області про визнання недійсним та скасування рішення Вороняцької сільської ради від 19.08.2015 року № 128, -

в с т а н о в и в:

25.08.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про відвід судді Сивака В.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області, третя особа, що не заявляє вимог на предмет спору Головне управління Держземагенства у Львівській області про визнання недійсним та скасування рішення Вороняцької сільської ради від 19.08.2015 року № 128. В обгрунтування заяви вказує, що суддя Сивак В.М. в 2017 році здійснював розгляд цивільної справи за її позовом до Вороняцької сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок, частково задоволив. Дане рішення в 2018 році скасовано Верховним Судом, її позов задоволено повністю. Окрім того, вказує, що при розгляді вищевказаної справи, суддя Сивак В.М. порушив її конституційні права, необгрунтовано видаливши її із залу судового засідання, чим позбавив її права на захист порушених прав та інтересів. З огляду на зазначене, вважає, що суддя Сивак В.М. не може розглядати дану справу та підлягає відводу.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви підтримала та дала пояснення, аналогічні за змістом заяви про відвід.

Представник заявниці Лукащук Я.М. підтримав пояснення ОСОБА_1 та додав, що суддя Сивак В.М. не може брати участь у справі також і на підставі вимог ч.1 ст. 37 ЦПК України, яка передбачає недопустимість повторної участі судді в розгляді справи. Суддя Сивак В.М. вже розглядав справу Золочівського районного суду Львівської області 04.09.2017 року (справа № 445/148/16-ц), щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , з вирішенням якої ОСОБА_1 не погодилася.

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 26.08.2021 року питання про відвід судді Сиваку В.М. передано до цивільної канцелярії суду для визначення іншого судді в порядку проведення автоматизованого розподілу в системі документообігу суду для вирішення питання щодо заявленого відводу.

Матеріали заяви про відвід, передано в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 02.09.2021 року для розгляду судді Бакаїм М.В.

Суд, заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про відвід судді Сиваку В.М., приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за ново виявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Отже, за умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку, що критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

Стосовно об`єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо.

Таким чином, можливо зробити висновок про те, що особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи.

При цьому, законодавець визначив, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, які були винесені під час іншої або конкретної справи, не може бути підставою для відводу судді.

У висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Суд не приймає до уваги посилання представника ОСОБА_2 щодо недопустимості повторної участі судді Сивака В.М. в даній справі у зв`язку з наступним.

Як вбачається з рішення Золочівського районного суду Львівської області від 04.09.2017 року (справа № 445/148/16-ц), предметом розгляду даної справи було визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Натомість, предметом розгляду справи, в якій заявниця заявила відвід, є визнання недійсним та скасування рішення Вороняцької сільської ради Золочівського району Львівської області від 19.08.2015 року № 128, про надання ОСОБА_3 права на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення ділянки площею 0,02 га в оренду терміном на 45 років та скасування договору оренди.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки заявником не надано доказів існування критеріїв суб`єктивної чи об`єктивної безсторонності судді, а відтак заява про відвід задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 3738-40, 182, 260,261 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Сиваку В.М. у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області, третя особа, що не заявляє вимог на предмет спору - Головне управління Держземагенства у Львівській області про визнання недійсним та скасування рішення Вороняцької сільської ради від 19.08.2015 року № 128- відмовити.

Розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області, третя особа, що не заявляє вимог на предмет спору- Головне управління Держземагенства у Львівській області про визнання недійсним та скасування рішення Вороняцької сільської ради від 19.08.2015 року № 128, проводити у тому ж складі суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя М. В.Бакаїм