Справа №464/1709/20
пр № 6/464/45/21
У Х В А Л А

23 березня 2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 464/1709/20

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

позивач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

відповідач ОСОБА_4

відповідач приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Лілії Володимирівни

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович

вимоги: заміну позивача у справі

Обставини справи

28 грудня 2020 року Сихівським районним судом м.Львова за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін ухвалено рішення у даній цивільній справі про визнання недійсним договору та визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну у справі позивача ОСОБА_2 на нього з підстав, що є правонаступником останнього у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні.

У судовому засіданні заявник подану заяву підтримав, а відповідач ОСОБА_4 проти задоволення такої не заперечив.

Представником позивача ОСОБА_2 адвокатом Архіповим О.Ю. подано заяву про відступлення права вимоги, в якій просить залучити заявника ОСОБА_1 до участі в справі як правонаступника позивача.

Інші учасники справи, будучи повідомленими, в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає вирішенню питання заміни позивача.

Мотиви та висновки суду

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова у цивільній справі № 464/1709/20 ухвалено: визнати недійсним договір позики грошей, укладений 30 жовтня 2019 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Амбросійчук Л.В. (зареєстровано в реєстрі за № 2441); визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. від 11 листопада 2019 року (зареєстровано в реєстрі за № 2517) про стягнення невиплачених в строк грошових коштів в розмірі 7 000 000 грн за договором позики, укладеним 30 жовтня 2019 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , таким, що не підлягає виконанню. На рішення суду відповідачем … подано апеляційну скаргу та таке в порядку ст.273 ЦПК України не набрало законної сили.

При ухваленні даного судового рішення суд виходив з наступного.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2016 року у цивільній справі № 466/5766/13-ц, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 12 червня 2019 року, ухвалено стягнути з ОСОБА_3 (відповідача) на користь ОСОБА_2 (позивача) заборгованість на виконання грошового зобов`язання по договору позики від 10 серпня 2010 року в сумі 3 437 440,43 грн, з яких 3 025 624 грн основний борг, 411 816,43 грн три проценти річних.

За договором позики грошей від 30 жовтня 2019 року позикодавець ОСОБА_4 (відповідач) передав у власність позичальникові ОСОБА_3 (відповідач) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у строк та в порядку, встановленому цим договором. Сума позики становить 7 000 000 грн, що на день укладення цього договору згідно з офіційним курсом НБУ еквівалентно 278 731,16 доларам США.

Визнаючи спірний договір позики грошей від 30 жовтня 2019 року недійсним, суд встановив, що відповідач діяв недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами на шкоду правам інших осіб, адже передача у власність належної йому значної суми коштів іншій особі відбулося з метою уникнення погашення заборгованості за рахунок його майна як боржника.

Водночас на підставі договору (відступлення) права вимоги від 30 жовтня 2020 року за № ВП-30/10-2020/1, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Капітал-Фінанс», останнє набуло право вимоги до ОСОБА_3 за договором позики від 10 серпня 2010 року.

У подальшому, 03 листопада 2020 року ТОВ «Капітал-Фінанс» та ОСОБА_1 уклали договір про відступлення права вимоги № ВП-03/11-2020/1, за яким останній набув право вимоги до ОСОБА_3 за договором позики від 10 серпня 2010 року.

У даному випадку діє презумпція правомірності правочинів (ст.204 ЦК України), яка не спростована.

Оскільки заявник просить замінити позивача у справі, то виникли правовідносини, урегульовані наступними законодавчими актами:

ч.1 ст.512 ЦК України - кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

ст.514 ЦК України - до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом;

ст.55 ЦПК України - у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

З урахуванням встановлених обставин - відступлення права вимоги до ОСОБА_3 та заміни кредитора на ОСОБА_1 у зобов`язанні за договором позики від 10 серпня 2010 року, у зв`язку із ухиленням погашення заборгованості по якому і заявлено позов ОСОБА_2 , а тому наявні підстави для заміни позивача на ОСОБА_5 та задоволення поданої заяви. Інше вирішення даного питання не відповідало б таким засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України), адже у зв`язку із втратою ОСОБА_2 інтересу до спору та переходу такого до ОСОБА_1 відмова у заміні позивача призвела б до недодержання принципу змагальності сторін на таких стадіях цивільного процесу як апеляційне провадження та виконання судових рішень. У матеріалах справи відсутні відомості, які б спростовували даний висновок суду.

Суд звертає увагу, що рішення суду про визнання недійсним договору позики та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тобто стосується перетворення правовідносин, не підлягає примусовому виконанню, а тому підстави для заміни сторони у виконавчому провадженні відповідно до ст.442 ЦК України (ст.15 Закону України «Про виконавче провадження) відсутні.

Керуючись ст.ст.258-260, 268 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву задоволити.

Замінити в цивільній справі № 464/1709/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Лілії Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович про визнання договору недійсним та визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, позивача ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення 23.03.21.

Ухвала може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст.354 ЦПК України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст судового рішення виготовлено 19 квітня 2021 року у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді.

Суддя О.В.Тімченко