ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року

м.Суми

Справа №592/13673/14-ц

Номер провадження 22-ц/816/1548/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.

у присутності :

представника заявника ОСОБА_1 адвоката Чернишенка Дмитра Вікторовича,

представника стягувача адвоката Воронцової Марини Володимирівни,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 серпня 2021 року, постановлену у складі судді Костенка В.Г. у м. Суми, повний текст якої складено 18 серпня 2021 року,

за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконання у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, який було видано на виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 лютого 2015 року у справі №592/13673/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в сумі 377603 грн 24 коп.

Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 лютого 2015 року стягнуто з неї та ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у сумі 377603 грн 24 коп. На виконання цього рішення було видано виконавчий лист, який знаходиться на примусовому виконанні. ТОВ «Кредитна ініціативи» у позасудовому порядку звернуло стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 , шляхом набуття права власності на неї.

З огляду на положення ст. 36 Закону України «Про іпотеку», вважає, що зобов`язання перед стягувачем за кредитним договором є припиненими.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 серпня 2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий документ (виконавчий лист), виданий на виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 лютого 2015 року по справі №592/13673/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в сумі 377603 грн 24 коп.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду,ТОВ «Кредитні ініціативи» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, щозаявником не надано доказів звернення виконавчого листа до виконання та проведення будь-яких виконавчих дій щодо стягнення заборгованості із боржника. На переконання стягувача, матеріали справи не містять доказів повного виконання боржником судового рішення та погашення кредитної заборгованості, що є правовою підставою припинення боргового зобов`язання.

Крім того, зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги подане клопотання про зупинення провадження по цій справі, яке було мотивовано тим, що у провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває справа за позовом ОСОБА_1 про скасування запису про право власності за товариством на предмет іпотеки.

Від заявника ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу суду залишити без зміни, а доводи апеляційної скарги без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника стягувача адвоката Воронцової М.В., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, заперечення представника заявника ОСОБА_1 адвоката Чернишенка Д.В. проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання боржником є недійсними, а тому, на переконання суду, виконавчий лист про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягає виконанню.

Колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції та вважає їх передчасними.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 лютого 2015 року, яке ухвалою апеляційного суду Сумської області від 31 березня 2016 року залишено без змін, позов ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором в сумі 377603 грн 24 коп. (т. 1, а.с. 73, 236-238).

15 квітня 2016 року на адресу ТОВ «Кредитні ініціативи» було надіслано виконавчі листи на примусове виконання вказаного судового рішення (т. 1, а.с. 247).

Заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 квітня 2010 року звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації цієї квартири, шляхом проведення публічних торгів у порядку виконавчого провадження, задоволено вимоги ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ТОВ «Кредитні ініціатива», за кредитним договором у розмірі 13496,33 доларів США та 1574 грн 22 коп. (т. 1, а.с. 66-67).

Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 13 грудня 2018 року за ТОВ «Кредитні ініціативи» зареєстровано право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 , підстава кредитний договір, серія та номер 014/0407/17-549 від 17 квітня 2007 року, повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер 1291/18 від 18 квітня 2018 року, договір факторингу від 28 листопада 2012 року, іпотечний договір 014/0407/71-549-Z-1 від 17 квітня 2007 року (т. 2, а.с. 13).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.ч 1, 483 ЦПК України питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 485 ЦПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 486 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 486 ЦПК України суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

За змістом ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як правильно зазначено в оскаржуваному судовому рішенні суду першої інстанції, наведені вище підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До процесуальних підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Найпоширенішою підставою припинення зобов`язання є його припинення унаслідок виконання, проведеного належним чином.

Натомість положення статті 36 Закону України «Про іпотеку» передбачають таку самостійну підставу припинення зобов`язання як позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки з метою забезпечення вимог кредитора - іпотекодержателя.

Частиною 4 статті 36 Закону України «Про іпотеку» у редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2478-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування», який набрав чинності 04 листопада 2018 року та введений в дію 04 лютого 2019 року (далі - Закон № 2478-VII), визначено, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання:

- боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя;

- боржником - юридичною особою або фізичною особою - підприємцем є дійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Тобто, частина четверта статті 36 Закону України «Про іпотеку» (у редакції Закону № 2478-VII фактично - частина п`ята статті 36 Закону України «Про іпотеку») є спеціальною нормою, яка поширюється на зобов`язання, забезпечені іпотекою, що виключає застосування загальної норми статті 599 ЦК України про припинення зобов`язання лише належним виконанням. Така спеціальна підстава припинення забезпеченого іпотекою зобов`язання означає, що припиняються будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання. Це правило поширюється на всі випадки позасудового врегулювання вимог іпотекодержателя щодо основного зобов`язання у повному обсязі, включаючи як основний обов`язок боржника, так і додаткові обов`язки, що існують в межах того ж самого зобов`язального правовідношення. Та обставина, чи залишилося після вказаного позасудового врегулювання фактично не виконаною будь-яка частина основного зобов`язання, правового значення не має.

Саме такого правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 13 лютого 2019 року у справі № 759/6703/16-ц (провадження № 61-22462св18), від 27 лютого 2019 року у справі № 263/3809/17 (провадження № 61-39107св18), від 17 квітня 2019 року у справі № 204/7148/16-ц (провадження № 61-43694св18), у справі № 646/7699/13-ц (провадження № 61-9822св18), від 16 жовтня 2019 року у справі № 337/7391/13-ц (провадження № 61-26751св18), від 20 листопада 2020 року у справі № 295/795/19 (провадження № 61-12137св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 754/5275/16 (провадження № 61-13148св19), від 11 березня 2021 року у справі № 524/378/17 (провадження № 61-21241св19).

Отже, у разі завершення позасудового врегулювання, тобто звернення стягнення на предмет іпотеки у способи, визначені статтею 37 Закону України «Про іпотеку», зобов`язання боржника - фізичної особи припиняється, оскільки за змістом положень статті 36 Закону України «Про іпотеку» усі наступні вимоги кредитора - іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Разом з тим, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не взяв до уваги те, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні ініціативи» про скасування запису про право власності, внесеного на підставі рішення державного реєстратора КП «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Якубовського Р.Г. від 18 грудня 2018 року, за ТОВ «Кредитні ініціативи» (т.2, а.с. 31-33).

Крім того, згідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на 06 вересня 2021 року виконавче провадження за виконавчим листом, виданим на примусове виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 лютого 2015 року завершено (т. 2, а.с. 50-51).

Таким чином, враховуючи те, що правомірність звернення стягнення ТОВ «Кредитні ініціативи» на предмет іпотеки - квартиру за адресою: АДРЕСА_2 у позасудовому порядку, шляхом реєстрації за товариством права власності на це майно, оспорюється ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла до висновку, що заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з підстав припинення зобов`язання за кредитним договором (ст. 36 Закону України «Про іпотеку»), подана боржником передчасно, а тому задоволенню не підлягає .

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала суду з підстав, передбачених п. 4) ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 серпня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий документ (виконавчий лист) виданий на виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 лютого 2015 року по справі №592/13673/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в сумі 377603 грн 24 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 12 жовтня 2021 року.

Головуючий - О.І.Собина

Судді : О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко