Справа № 490/1443/21
н/п 2/490/2808/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

Головуючого судді Шолох Л.М.

при секретарі Коптєвій Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якому просить визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач ніколи не проживав та не проживає за вказаною адресою, будинком не користується та не цікавиться, витрати на його утримання не несе.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 березня 2021 року визначено головуючого по справі суддю Шолох Л.М.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 квітня 2021 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 серпня 2021 року закрито підготовче провадження у справі № 490/1443/21 та призначень її до розгляду по суті.

У судове засідання сторони не з`явилися, не повідомивши суд про причини неявки.

Від представника позивача - адвоката Цвелікова С.В. надійшла заява, в якій він просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Враховуючи думку представника позивача, який просить справу розглядати за його відсутності, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи, які не з`явилися.

Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 отримав у спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , 1933 року народження житловий будинок, загальною площею 83,4 кв.м., житловою 55,3 кв.м., за літ. А з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами: літня кухня Б, вбиральня Ж, душ З, огорожі 4,5,6, споруди 3, І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.07.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Агапітовою К.В.

Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 31.07.2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 .

З довідки Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради №23043-07-08 від 17 лютого 2021 року про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 .

Як слідує із акту від 25 лютого 2021 року, підписаного ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , відповідач ОСОБА_2 зареєстрований, але фактично не проживає за адресою АДРЕСА_2 з 2001 року.

Допитані в судовому засіданні 02 вересня 2021 року свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили суду, що є сусідами позивача. Свідки зазначили, що відповідач є онуком позивача, проте не проживає у будинку позивача починаючи з 2001 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

На підставі ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України, з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Виходячи з положень ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, при вирішенні питання про втрату членом сім`ї власника житла права на користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягає як строк його відсутності, так і поважність причини такої відсутності.

Отже, судом встановлено, що позивач є власником спірного будинку, а відповідач ОСОБА_2 ніколи не проживав та не проживає в даному будинку.

Суд приходить до висновку, що відповідач, залишившись зареєстрованим на даній жилій площі, мав право на користування даним жилим приміщенням, проте, не проживаючи в спірному будинку, відповідач втратив право користування даним жилим приміщенням.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 908, 00 грн.

Враховуючи вищевказане, керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 78, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 391, 405 Цивільного кодексу, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 11 жовтня 2021 року.

Суддя Л.М. Шолох