Справа № 524/8936/19
Провадження № 4-с/524/36/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Погрібняк О. М., секретар судового засідання Тараненко А.Г., за участю представника стягувача адвоката Ульянова Р.А., представника боржника адвоката Дашко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці скаргу ОСОБА_1 на дії та постанову головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Коротких Дениса Геннадійовича про закінчення виконавчого провадження,

встановив:

До Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшла скарга ОСОБА_1 на дії та постанову головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Коротких Дениса Геннадійовича про закінчення виконавчого провадження №63159820 з примусового виконання виконавчого листа №524/8936/19 від 28.08.2020, виданого Автозаводським районним судом міста Кременчука про відібрання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і передачу її матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Скарга мотивована тим, що на виконанні в Автозаводському відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №524/8936/19 від 28.08.2020, виданого Автозаводським районним судом міста Кременчука про відібрання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ОСОБА_3 , і передачу її матері ОСОБА_1 .

03.08.2021 головним державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Коротких Д. Г. винесена постанова у виконавчому провадженні №63159820 про закінчення виконавчого провадження, яка мотивована тим, що 26.10.2020 та 30.04.2021 державним виконавцем винесені постанови про накладення на боржника штрафів за невиконання рішення без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк, після чого державним виконавцем натравлено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.382 КК України.

Вважає дії державного виконавця неправомірними, оскільки ним не було вжито вичерпних дій, направлених на реальне виконання рішення суду. Накладення на боржника штрафу та звернення до правоохоронних органів із поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа. При цьому, накладення штрафів та внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Тож звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.

06.10.2021 від начальника Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) М. Шевченко до суду надійшов відзив на скаргу, в якому вона просила у її задоволенні відмовити. Посилалася на те, що державним виконавцем вживалися дії з примусового виконання виконавчого листа №524/8936/19 від 28.08.2020, виданого Автозаводським районним судом міста Кременчука. Зокрема, 17.12.2020 та 11.02.2021 головним державним виконавцем Загребельним А.Ю. згідно з вимогами п. 1 ч. 3 ст. 18, ч. 1 ст. 63, ст. 64 Закону України «Про виконавче провадження» здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 з метою проведення виконавчих дій з виконання рішення за участю сторін виконавчого провадження, їх представників, представників органу опіки та піклування та у присутності дитини ОСОБА_2 . Провести виконання рішення не вдалося, оскільки дитина відмовилася йти до матері ОСОБА_1 та залишати батька ОСОБА_3 , а провети виконавчі дії по відібранню дитини без особистої згоди дитини неможливо, оскільки до дитини не можуть бути застосовані заходи примусового виконання, про що було складено акти державного виконавця.

26.10.2020 та 30.04.2021 державним виконавцем на боржника було накладено штрафи за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення.

05.05.2021 державний виконавець звернувся до Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення, за яким 11.06.2021 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 382 КК України.

Крім того, вказувала, що постановою Полтавського апеляційного суду у справі №524/8936/19 від 10.08.2021 було скасовано заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27.08.2020, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено. На виконання цієї постанови 08.09.2021 видано виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження №66794119.

Представник Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибув, про причини своєї неявки не повідомив.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд скарги без його участі. Просив суд скаргу задовольнити.

За ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Представник скаржника адвокат Ульянов Р.А. в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у ній. Просив оцінити підстави закінчення виконавчого провадження на момент винесення постанови державного виконавця. Вказав, що незважаючи на те, що заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27.08.2020 було скасоване постановою Полтавського апеляційного суду у справі №524/8936/19 від 10.08.2021, якою ухвалено нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 , виконавче провадження 03.08.2021 було закічено незаконно, а підстави для його закінчення на той час були відсутні.

Представник боржника адвокат Дашко М.В. проти задоволення скарги заперечував. Вказав, що рішення суду, яке було підставою для видачі виконавчого листа №524/8936/19 від 28.08.2020 скасовано 10.08.2021, державний виконавець при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження діяв в межах своїх повноважень та вчинив усі можливі дії для примусового виконання рішення суду, виходячи із повноважень, наданих йому законом.

Суд, заслухавши учасників провадження, дослідивши наявні у справі докази дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.08.2020 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області про відібрання малолітньої дитини задоволено. Суд вирішив: відібрати дитину, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ОСОБА_3 і передати її матері ОСОБА_1 для проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 20000,00 грн та у повернення сплаченого судового збору 2689,40 грн. Допустити негайне виконання рішення суду у частині відібрання малолітньої дитини.

28.08.2020 для примусового виконання вказаного рішення Автозаводським районним судом м. Кременчука видано виконавчий лист.

30.09.2020 головним державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Загребельним А.Ю. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63159820 з примусового виконання виконавчого листа №524/8936/19 від 28.08.2020.

17.12.2020 та 11.02.2021 головним державним виконавцем Загребельним А.Ю. згідно з вимогами п. 1 ч. 3 ст. 18, ч. 1 ст. 63, ст. 64 Закону України «Про виконавче провадження» здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 з метою проведення виконавчих дій з виконання рішення за участю сторін виконавчого провадження, їх представників, представників органу опіки та піклування та у присутності дитини ОСОБА_2 . Провести виконання рішення не вдалося, оскільки дитина відмовилася йти до матері ОСОБА_1 та залишати батька ОСОБА_3 , а провети виконавчі дії по відібранню дитини без особистої згоди дитини неможливо, оскільки до дитини не можуть бути застосовані заходи примусового виконання, про що було складено акти державного виконавця.

Ці обставини були викладені у відзиві представника Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та не заперечувалися представниками стягувача та боржника в судовому засіданні.

26.10.2020 та 30.04.2021 постановами державних виконавців Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на боржника ОСОБА_3 було накладено штрафи за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду. Боржника було зобов`язано виконати рішення та попереджено його про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, або за перешкоджання його виконанню згідно ст. 382 КК України.

05.05.2021 державний виконавець звернувся до Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення, за яким 11.06.2021 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 382 КК України.

14.06.2021 ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука відмовлено у задоволенні заяви головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Коротких Д.Г. про роз`яснення рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27.08.2020 у справі №524/8936/19.

03.08.2021 головним державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Коротких Денисом Геннадійовичем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №63159820 із примусового виконання виконавчого листа №524/8936/19 від 28.08.2020 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39, п. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», із посиланням на те, що на те, що 26.10.2020 та 30.04.2021 було винесено постанови про накладення на боржника штрафів за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду та те, що 15.06.2021 на адресу ВДВС надійшов витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 11.06.2021 внесені відомості за ознаками ч. 1 ст. 382 КК України щодо боржника.

10.08.2021 постановою Полтавського апеляційного суду у справі №524/8936/19 частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 . Заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.08.2020 скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області, про відібрання малолітньої дитини задоволено. Відібрано дитину, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ОСОБА_3 і передано її матері ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн. та судовий збір в розмірі 1536,80 грн.

10.09.2021 ОСОБА_1 було отримано виконавчий лист для примусового виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 10.08.2021. Станом на час розгляду скарги вказаний виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні в Автозаводському відділі державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили (рішення Європейського суду з прав людини «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року).

Конституційний Суд України, беручи до уваги статті 3, 8, частини першу, другу статті 55, частини першу, другу статті 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, вважає, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене обов`язкове судове рішення, у разі, якщо це рішення не виконується, у тому числі державним органом (Рішення Конституційного Суду України від 15 травня 2019 року № 2-рп(ІІ)/2019).

Конституційний Суд України у зазначеному рішенні також наголошує, що визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність.

Відтак, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, складовою права на справедливий суд.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За ч. 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Водночас невиконання боржником рішення після накладення на нього штрафу не може свідчити про належне вжиття заходів примусового виконання рішення й не свідчить про неможливість його виконання.

Накладення на боржника повторного штрафу та звернення до правоохоронних органів із повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа.

При цьому, накладення штрафів та внесення повідомлення правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Тож звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.

Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.

До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд в постановах від 18.06.2019 в справі № 826/14580/16 та від 11.08.2021 в справі №523/11518/16.

Законом України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

У справі №524/8936/19 за наслідками прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження рішення суду не лише б залишилось невиконаним, а й не було б виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження.

Представник Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та представник боржника вказували, що рішення суду не могло бути виконаним державним виконавцем через те, що дитина відмовилася йти до матері ОСОБА_1 та залишати батька ОСОБА_3 , а провети виконавчі дії по відібранню дитини без особистої згоди дитини неможливо, оскільки до дитини не можуть бути застосовані заходи примусового виконання.

Разом з тим, прецедентна практика Європейського суду з прав людини вимагає врахування поглядів дітей, ці погляди не обов`язково є незмінними, а заперечення дітей, які мають бути наділені належною вагою, не обов`язково є достатніми для подолання інтересів батьків, особливо в тому, щоб мати постійний контакт з їхніми інтересами з дитиною. Зокрема, право дитини висловлювати свої власні погляди не повинно тлумачитися як ефективне надання безумовного права вето дітям без будь-яких інших факторів, що розглядаються, а також проведення експертизи для визначення їх найкращих інтересів. Такі інтереси зазвичай диктують, що зв`язки дитини з сім`єю повинні зберігатися, за винятком випадків, коли це може шкодити його здоров`ю та розвитку (рішення у справі «А.В. проти Словенії» від 09 квітня 2019 року)

За таких обставин постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно і за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Державним виконавцем станом на час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 03.08.2021 до ухвалення Полтавським апеляційним судом постанови від 10.08.2021 про скасування заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.08.2020 було неправомірно закінчено виконавче провадження з підстав, передбачених п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тому для відновлення порушеного права стягувача суд вважає за необхідне скаргу задовольнити та визнати неправомірною і скасувати постанову державного виконавця від 03.08.2021 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №524/8936/19 від 28.08.2020, виданого Автозаводським районним судом міста Кременчука.

Керуючись ст.450-451 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та постанову головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Коротких Дениса Геннадійовича про закінчення виконавчого провадження задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Коротких Дениса Геннадійовича щодо закінчення виконавчого провадження №63159820 з примусового виконання виконавчого листа №524/8936/19 від 28.08.2020, виданого Автозаводським районним судом міста Кременчука.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Коротких Дениса Геннадійовича від 03.08.2021 про закінчення виконавчого провадження №63159820 з примусового виконання виконавчого листа №524/8936/19 від 28.08.2020, виданого Автозаводським районним судом міста Кременчука.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 11 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя О.М. Погрібняк