Справа № 307/3162/20
Провадження № 2/307/1527/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., при секретарі Ваш Е.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки і піклування Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області про визначення місця проживання дітей з матір`ю,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області про визначення місця проживання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з нею за місцем її проживання в будинку АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 мотивує тим, що шлюб між нею та відповідачем укладено 27 липня 2013 року та зареєстрований у виконкомі Колодненської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №9. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 вересня 2019 року шлюб між ними розірвано. При розгляді справи про розірвання шлюбу питання, щодо того з ким із батьків мають проживати діти, не вирішувалось. Разом з відповідачем не проживають з 2017 року. Однак, до теперішнього часу вони з відповідачем не дійшли згоди щодо місця проживання дітей. Вказує, що з самого народження діти проживають біля неї та перебувають у неї на вихованні та утриманні.Вона постійно слідкує за їх станом здоров`ям та розвитком. Натомість відповідач не звертає уваги на дітей, не займається їх вихованням та не підтримує матеріально. Також зазначає, що вона має постійне місце проживання та задовільні житлові умови, має середню спеціальну освіту та самостійний заробіток. Спиртними напоями не зловживає, не палить, за місцем проживання характеризується позитивно, добре відноситься до своїх дітей, постійно приділяє належну увагу їх розвитку та вихованню. Крім цього, вона не судима, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувалася, немає хронічних захворювань, на обліку в психоневрологічному та інших диспансерах не перебувала і не перебуває. Відповідач не може дати дітям ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, не може забезпечити нормальних безпечних для здоров`я дітей умов проживання.При цьому, зазначає, що вона не буде перешкоджати відповідачу приймати участі у вихованні дітей. Просить визначити місце проживання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з нею за місцем її проживання в будинку АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Бобрушко Л.Ю. в судове засідання не з`явилися, позаяк представник позивача- адвокат Бобрушко Л.Ю. подала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, при цьому позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відзив на позов суду не подав, а тому, суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності на підставі письмових доказів, що є у матеріалах справи.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: органу опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області в судове засідання не з`явилася, позаяк подала зяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечила.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 вересня 2019 року між ними розірвано (а.с.7).

Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтв про народження неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю значиться позивач ОСОБА_1 , а батьком значиться відповідач ОСОБА_2 (а.с. 9, 10).

Як стверджено актами обстеження матеріально-побутових умов дворогосподарства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з нею проживають двоє неповнолітніх дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Згідно довідок Колодненської сільської ради від 05 березня 2019 року вбачається, що неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , перебувають на її утриманні та вихованні.Батько діте ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вихованням дітей не займається та матеріально не підтримує (а.с.11, 12, 13).

Згідно довідки Углянської сільської ради від 18 лютого 2021 року встановлено, що на утриманні у ОСОБА_1 перебуває двоє неповнолітніх дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З чоловіком перебуває у розлученні з 2019 року. З часу розлучення батько ухиляється від батьківських обов`язків, не бере участі в їх вихованні та утриманні (а. с.45).

Відповідно до довідки практичного психолога Колодненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів зі слів неповнолітньої ОСОБА_3 , 2014 року народження психологом встановлено, встановлено, що дитині дуже добре з мамою, вона все для неї купляє, постійно виконує з нею уроки, проводить з нею багато вільного часу, а батько протягом більше року не приходить до них, не дзвонить, не спілкується, не цікавиться, грошей не дає, не купляє ніяких подарунків. Він їм зовсім не допомагає (а.с.42).

Відповідно до довідки Колодненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів за № 9 від 18 лютого 2021 року встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно навчається в Колодненській ЗОШ І-ІІІ ступенів. ЇЇ батько ОСОБА_2 не бере участі у житті і вихованні дитини, не цікавиться навчанням, не навідує її в школі. Зі слів дитини не забезпечує матеріально. Вихованням та матеріальним забезпеченням займається мама ОСОБА_6 (а.с.43).

Згідно довідки Колодненського закладу дошкільної освіти ясла-садок за №1 від 16 лютого 2021 року вбачається, що дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує дитячий дошкільний заклад. За час її навчання в закладі її батько ОСОБА_2 жодного разу не відвідував, не приводив і не забирав дитину із дошкільного закладу. Оплату за харчування дитини здійснює мати (а.с.44).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області за №04-09/80 від 09 серпня 2021 року рекомендовано визначити місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з їх матір`ю ОСОБА_1 , року народження, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої в АДРЕСА_1 . Даний висновок мотивовано тим, що після розірвання шлюбу батько зовсім не приймає участі у вихованні своїх дітей, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, участі у вихованні та утриманні доньок не приймає. Діти знаходяться на утриманні матері. Представниками служби було здійснено обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 в результаті якого, встановлено, що нею створено належні умови для проживання дітей. Батько дітей ОСОБА_2 неодноразово викликався до служби у справах дітей та на комісію з питань захисту прав дитини, однак жодного разу не з`явився.

Частина 1 ст. 160 Сімейного кодексу України визначає, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 171 СК України передбачено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання . Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Відповідно до ст. 3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Вирішуючи на підставі наявних доказів даний спір між батьком та матір`ю щодо місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким на даний час виповнилося 7 та 5 років відповідно, суд бере до уваги висновок органу опіки та піклування, а також враховує те, що мати виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них,вік дітей і прихильність до матері, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання кожним із батьків, суд вважає, що є всі наявні правові підстави для визначення місця проживання малолітніх дітей з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки це відповідає інтересам дітей.

Разом з тим, суд зауважує, що батько дітей не обмежений у своєму праві на спілкування з дітьми, турботу відносно них та участь у їх вихованні, і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір`ю дітей щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 840,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 223, 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 160, 161, 171 СК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки і піклування Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області про визначення місця проживання дітей з матір`ю - задовольнити.

Місцем проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначити по місцю проживання матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 840, 80 гривень (Вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Тячівської РДА Закарпатської області, м.Тячів, вул.. Незалежності, 30, Закарпатської області.

Повний текст рішення складено 06 жовтня 2021 року.

Головуюча суддя : Сойма М.М.