ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/3051/18 Головуючий в 1 інстанції Гаврилов Д.В.
Номер провадження 22-ц/819/1561/21 Доповідач Орловська Н.В.
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

28 вересня 2021 року м.Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.

суддів: Кутурланової О.В.

Майданіка В.В.

секретар Давиденко І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Смельська Валерія Василівна, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2018 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 серпня 1994 року міським відділом РАЦС м. Херсона, актовий запис №626.

Позовна заява мотивована тим, що з 2006 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Внаслідок конфліктів, що виникають між сторонами, а також з огляду на створення відповідачем нової сім`ї, подальше збереження шлюбу не можливе. У зв`язку з цим позивач наполягала на задоволенні її позовних вимог.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01 червня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено. Вирішено шлюб, укладений 27 серпня 1994 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у міському відділі РАЦС м. Херсона (свідоцтво про шлюб, актовий запис №626) розірвати.

Вказане судове рішення мотивовано тим, що сімейні стосунки між сторонами припинені у зв`язку з втратою почуття любові та взаємоповаги, не проживають разом з 2006 р., на теперішній час сторони при йшли до твердого переконання про неможливість подальшого спільного життя та збереження шлюбу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Смельська Валерія Василівна, просить рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 червня 2018р. змінити, виключивши з його мотивувальної частини висновок про те, що сторони не проживають разом з 2006 року.

В обґрунтування вказаної позиції апелянт зазначає, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Д.С. перебуває виконавче провадження №60944168 про стягнення на його користь з ОСОБА_3 боргу за договорами позики у сумі 23 000 доларів США, що еквівалентно 571 090 грн, та судових витрат в сумі 16 466,81 грн. У березні 2020р. виконавець звернувся до суду з поданням про визначення частки майна боржника ОСОБА_3 у спільній сумісній власності з ОСОБА_2 , визнавши за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 , з метою звернення стягнення на вказане майно боржника. Проте, постановою Херсонського апеляційного суду від 17.11.2020р. провадження у справі за поданням приватного виконавця закрито з огляду на наявність невирішеного спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо права власності останнього на частку у спільному сумісному майні (справа №766/11936/17).

Таким чином, за позицією апелянта, від вирішення спору щодо визнання житлового будинку особистою приватною власністю ОСОБА_2 залежить виконання рішення про стягнення з ОСОБА_3 боргу за договором позики на користь ОСОБА_1 .

В судовому засіданні 27.05.2021р. у справі №766/11936/17 представник позивача ОСОБА_2 у вступному слові на підтвердження обставин, зазначених у позовній заяві, посилалась на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01.06.2018р., яким встановлений час припинення шлюбних відносин між сторонами з 2006р. і зазначена обставина доказуванню не підлягає.

Проте, в порушення ч.4 ст. 265 ЦПК України, в оскаржуваному судовому рішенні суд не послався на жодний доказ, на підставі якого ним були встановлені обставини припинення сімейних стосунків і не проживання сторін разом з 2006 року.

Апелянт вважає, що за таких обставин суд першої інстанції дійшов необґрунтованого та помилкового висновку про доведеність обставин щодо припинення шлюбних стосунків між сторонами з 2006 року, що призвело до порушення прав ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Бакарасєва Ірина Олександрівна, доводи апелянта не визнає та вважає, що у даній справі питання про права, свободи, інтереси та обов`язки ОСОБА_1 не вирішувались.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність судового рішення в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, необхідною умовою для набуття особою, яка не брала участі у справі, права апеляційного оскарження судового рішення, є вирішення цим судовим актом питання щодо її прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків.

Питання про те, чи вирішено судовим рішенням питання щодо прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків особи, яка не брала участь у справі, має вирішуватись виходячи з конкретних обставин справи та з урахуванням змісту судового рішення.

Судом встановлено, що предметом розгляду суду першої інстанції у межах даної справи було питання про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 вказує на те, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції встановив обставину щодо фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами з 2006 року. Оскільки вказана обставина має преюдиційні значення для розгляду іншої справи №766/11936/17, учасником якої є ОСОБА_1 , тому останній вважає свої інтереси порушеними.

Апеляційний суд вважає вказане твердження апелянта помилковим з огляду на наступне.

Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Проте відповідно до абз.4 п.7 постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 №14, «за змістом ч.3 ст.14, ч.3 ст.61, ч.2 ст.223 ЦПК, особи, які не брали участі в цивільній, господарській або адміністративній справі, в якій судом ухвалено відповідне рішення, мають право при розгляді іншої цивільної справи за їх участю оспорювати обставини, встановлені цими рішеннями. У даному випадку суд ухвалює рішення на основі досліджених у судовому засіданні доказів».

Аналогічні за змістом положення містяться в рішенні ВСУ від 11.11.2015 у справі №6-35560св13.

Касаційний господарський суд у справі №927/976/17 «доповнив» перелік ознак преюдиціальності. Зокрема, у постанові від 12.06.2018 зазначено: «Преюдицію утворюють лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінки суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності. Тобто преюдиціальні факти слід відрізняти від оцінки іншим судом певних обставин».

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини оскаржуваного рішення, судом першої інстанції не надавалася правова оцінка обставинам щодо дати фактичного припинення шлюбних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вказане питання не було досліджено судом, а лише згадано в якості обґрунтування підстав для розірвання шлюбу між сторонами.

З огляду на викладене слід дійти висновку, що зазначена у рішенні Херсонського міського суду Херсонської області від 01.06.2018р. обставина щодо припинення спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 2006 року позбавлена ознак преюдиціальності, а тому доводи ОСОБА_1 про порушення його інтересів внаслідок встановлення судом цієї обставини є необґрунтованими.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстави вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи те, що рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 червня 2018 року у даній справі не вирішує питання про права, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , який не брав участі у справі, тому апеляційне провадження за його апеляційною скаргою підлягає закриттю.

Керуючись ст. 362 ЦПК України суд

У Х В А Л И В :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Смельська Валерія Василівна, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 29 вересня 2021 року.

Головуючий ______________ Н.В.Орловська

Судді: ______________ О.В.Кутурланова

______________ В.В.Майданік