Справа №:755/5493/21
Провадження №: 2/755/3236/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" жовтня 2021 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, заяву про збільшення позовних вимог, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою,

в с т а н о и в:

12 квітня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою, та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, дата першого судового засідання - 26 травня 2021 року на 12.00 годину.

15 вересня 2021 року (вх.№61615) позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до змісту поданої до суду заяви, позивач, окремо від вимог за первісним позовом щодо визначення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 , просила вселити позивача у квартиру АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_4 надати позивачу безперешкодний доступ до наділеної позивачу у користування кімнати та залишення у спірному користуванні приміщень, а також надати ключі від вхідних дверей квартири.

Представник позивача в судовому засіданні просила прийняти заяву про збільшення позовних вимог, що є правом позивача в силу положень статті 49 Цивільного процесуального кодексу України.

Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Козак А.Ю., в судовому засіданні висловив свою позицію щодо підстав для відмови у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, оскільки подана до суду заява містить нові вимоги та за своєю суттю змінює підстави та предмет позову, що є недопустимим.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Вивчивши матеріали заяви про збільшення позовних вимог, оцінивши наведені сторонами цивільного процесу доводи та заперечення щодо підстав для прийняття заяви про збільшення позовних вимог, суд приходить до наступних висновків.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретного позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд: у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст. 49 ЦПК України, тож відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Таким чином, законодавцем визначено право позивача змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Зміна позивачем підстав і предмета позову може мати місце лише альтернативно, тому одночасна їх зміна неможлива. Отже, у разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову, суд з урахуванням конкретних обставин повинен відмовити в задоволенні такого клопотання (заяви).

Зміна предмета позову означає зміну матеріально-правової вимоги до позивача. Зміна підстави позову означає зміну обставин, якими позивач обґрунтовує свою вимогу до відповідача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві.

Виходячи з висновків, викладених в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року по справі № 761/7978/15-ц, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Верховний Суд відзначив, що під підставами позову, які згідно із ст.49 ЦПК може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини.

Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у рішенні від 13.03.2018 року в справі №916/1764/17.

Виходячи зі змісту поданої до суду заяви про збільшення позовних вимог, позивач фактично подав заяву про зміну підстав та предмету позову, виклавши позовні вимоги в новій редакції відмінній від вимог, які заявлено у первісному позові, додавши окремі позовні вимоги щодо вселення позивача до квартири та зобов`язання відповідача вчинити певні дії, пов`язанні з усуненням перешкод у користуванні кімнатою, яку позивач просила виділити для власного користування, що є недопустимим в розрізі положень цивільного процесуального законодавства.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що заява про Збільшення (зменшення) позовних вимог має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, викладені у статті 175 ЦПК України.

Згідно з п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них. Згідно з п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві зазначаються обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З дотримання вказаних положень ст. 175 ЦПК України позивач має навести такі вимоги (предмет) або підстави позову в його обґрунтування, що виявлятиме зміну у конструкціях відповідних визначень без їх одночасного застосування.

За встановлених обставин, виходячи з предмету спору та суб`єктивного складу сторін, суд приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття заяви про збільшення позовних вимог, яка подана позивачем ОСОБА_1 , зареєстрована в канцелярії суду 15 вересня 2021 року (вх.№61615), оскільки заява про збільшення (зменшення) позовних вимог подається до суду у разі, якщо позивачем заявлено вимоги майнового характеру, однак за своїм змістом та предметом позову у заяві про збільшення позовних вимог позивач одночасно змінює підстави та предмет позову, що є недопустимим в силу положень статті 49 Цивільного процесуального кодексу України, та свідчить про подання нового позову з іншим способом захисту та доведення обставин шляхом подання нових доказів.

Враховуючи викладене та керуючись статями 49, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України , суд -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, яка подана позивачем ОСОБА_1 , зареєстрована в канцелярії суду 15 вересня 2021 року (вх.№61615).

Відповідно до положень ч.2 ст.353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України)

С у д д я