Справа № 754/3669/21
У Х В А Л А

Іменем України

20 квітня 2021 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду м. Києва Гринчак О.І., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних збитків та відсотків за користування чужими коштами,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Смирнов Михайло Владиславович, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних збитків та відсотків за користування чужими коштами.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 12 березня 2021 року позовну заяву залишено без руху, та надано час для усунення недоліків, а саме необхідно надати: - всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги; - копію позовної заяви з додатками для направлення відповідачу; - власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; - докази сплати судового збору.

Відповідно до супровідного листа вказана ухвала суду направлена представнику позивача ОСОБА_1 , адвокату Смирнову Михайлу Владиславовичу 15 березня 2021 року.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення адвокат Смирнов М.В. отримав вказану ухвалу суду 26 березня 2021 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки зазначені в ухвалі недоліки позивач в установлений строк не усунув, а тому позовна заява вважається неподаною та підлягає поверненню.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави (рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001).

При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 185, 259-261, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних збитків та відсотків за користування чужими коштами - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя О. І. Гринчак