Справа № 359/7145/20
Провадження № 2/359/859/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Коваленко А.О.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух) про стягнення матеріальної допомоги та додаткової матеріальної допомоги, -

встановив :

14 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом, яким просив стягнути на власну користь з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України Украерорух (далі по тексту - Украерорух) додаткову матеріальну допомогу в розмірі 10000 грн. 00 коп. та матеріальну допомогу в розмірі 287600 грн. 00 коп., а також понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який був батьком позивача та працював в Украерорух. 15 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про виплату йому, як сподкоємцю померлого, передбачених п. 4.1.1, 4.1.2 додатку 19 до колективного договору, додаткової матеріальної допомоги в розмірі 10000 грн. 00 коп., а також матеріальної допомоги у розмірі 20-ти посадових окладів з урахуванням доплати за знання та постійне використання в роботі іноземної мови. Незважаючи на це відповідач відмовив позивачу у здійсненні цих виплат, пославшись на скрутне фінансове становище та призупинення роботи комісії з питань соціальних гарантій, пільг та компенсацій апарату Украерорух, яка розглядає і вирішує такі питання. Враховуючи наведене ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою суду від 28 вересня 2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для реалізації процесуальних прав.

20 жовтня 2020 року відповідач подав відзив на позов, яким просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що в Украерорух через пандемію COVID скрутне фінансове становище та заявником не дотримано порядку і передумов, необхідних для отримання виплат, передбачених п. 4.1.1, 4.1.2 додатку 19 до колективного договору.

03 листопада 2020 року позивач подав відповідь на відзив, яким підтримав раніше поданий позов та просив його задовольнити у повному обсязі.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання позивач та його представник, представник відповідача до суду не з`явились. Однак, представник позивача адвокат Вірьовкін О.І. подав заяву разом з додатками щодо понесених ОСОБА_1 витрат на правову допомогу, які просив стягнути з відповідача на користь позивача. Представник відповідача подала заяву разом з додатковими доказами, які просила врахувати при ухваленні судового рішення у справі.

У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання, в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши подані сторонами заяви, а також матеріали справи та наявні в ній докази, давши їм належну та всебічну оцінку прийшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно ст. 55, 124 Конституції України та ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України вказано, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з лютого 2000 року по 04 травня 2020 року працював у відповідача на різних посадах. Наведене підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 заведеної 27 серпня 1984 року (а.с. 93-94).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Наведене підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданого 05 травня 2020 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво - Святошинського району Київської області (а.с. 92, 123).

Зважаючи на вказане, суд звертає увагу на те, що згідно запису № 32, здійсненого у трудовій книжці ОСОБА_2 , його, на підставі наказу по підприємству за № 518/0 від 15 травня 2020 року, було виключено зі списків особового складу у зв`язку з смертю. Тобто, на момент смерті він рахувався як працівник Украерорух.

У зв`язку з цим 27 жовтня 2020 року у Києво - Святошинській районній державній нотаріальній конторі Київської області заведено спадкову справу № 486/2020 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Спадкоємцями, які подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини є : дружина ОСОБА_3 та діти : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с. 117-127).

Згідно ст. 10, ч. 1, 3 ст. 13 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Зміст колективного договору визначається сторонами в межах їх компетенції. Колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги.

Відповідно положень ч. 1 ст. 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» умови колективних договорів і угод, укладених відповідно чинного законодавства, є обов`язко-вими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали.

Наведене також узгоджується з п. 3.1 Колективного договору укладеного між адміністрацією Украерорух та профспілками (зі змінами та доповненнями, внесеними протягом 2015- 2019 років, в редакції від 01 лютого 2019 року) де зазначено, що положення даного договору поширюються на всіх найманих працівників підприємства незалежно від того, чи є вони членами профспілок (а.с. 7-25).

Згідно ст. 9 КЗпП України підприємства, установи, організації в межах своїх повноважень і за рахунок власних коштів можуть встановлювати додаткові порівняно з законодавством трудові і соціально-побутові пільги для працівників.

У пункті 6.25.1 Колективного договору розділу 6 «Соціальні гарантії, пільги та компенсації» вказано, що на підприємстві діє Програма соціального захисту (Додаток 19) (а.с. 27-31).

Суд звертає увагу на те, що дана Програма соціального захисту, як додаток 19 до Колективного договору, із останніми змінами від 17 грудня 2018 року, були чинними на момент смерті ОСОБА_2 та зміни до частини ІІ розділу 4 «Гарантії соціального захисту на випадок смерті працівника» вказаної Програми не вносились. Доказів протилежного суду сторонами не надано.

Так, у пункті 4.1.1 частини ІІ розділу 4 «Гарантії соціального захисту на випадок смерті працівника» Програми соціального захисту вказано, що у випадку смерті працівника підприємство гарантує надання матеріальної допомоги у загальному розмірі 20-ти посадових окладів з урахуванням доплати за знання та постійне використання в роботі іноземної мови , як такої, що збільшує посадовий оклад померлого працівника одному з членів його сім`ї, а саме : дружині / чоловіку (шлюб зареєстровано), повнолітньому сину, дочці, батькам працівника (далі - заявник).

При цьому заявник матеріальної допомоги має надати підприємству в трьохмісячний термін з дня події : 1) дані про осіб, які мають право на матеріальну допомогу; 2) письмові підтвердження від них про їх згоду на отримання допомоги саме заявником, а також про відсутність у них будь-яких вимог, претензій до Украерорух.

Надання заявнику згідно п. 4.1.2 вказаної Програми додаткової матеріальної допомоги на поховання, при пред`явленні оригіналу (нотаріально завіреної копії) документа про смерть працівника Украероруху, у розмірі 10000 грн. 00 коп.. Така допомога надається у разі, якщо не надавалася допомога відповідно п. 6.26 Колективного договору та є одноразовою.

15 травня 2020 року ОСОБА_1 , який є сином померлого, подав до Украерорух заяву, яку зареєстровано 15 травня 2020 року за № 2375/1/20, про надання матеріальної допомоги на поховання ОСОБА_2 в розмірі 10000 грн. 00 коп. та приєднав до неї : нотаріально завірену копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ; заяву на імя головного бухгалтера про перерахування матеріальної допомоги. Також позивач зазначив, що претензій до Украерорух він не має (а.с. 158).

Крім того, 15 травня 2020 року ОСОБА_1 подав також заяву, яку зареєстровано зареєстровано 15 травня 2020 року за № 2376/1/20, про надання матеріальної допомоги в розмірі 20-ти посадових окладів, згідно п. 4.1.1 додатку 19 та п. 6.25.1 колективного договору, до якої приєднав : копію свідоцтва про смерть; копію свідоцтва про народження; копію паспорту; копію ідентифікаційного коду; письмову заяву - підтвердження від дружини померлого про її згоду на отримання матеріальної допомоги сином; письмову заяву - підтвердження від дочки померлого про її згоду на отримання матеріальної допомоги братом; заяву на ім`я головного бухгалтера про перерахування матеріальної допомоги. Також позивач зазначив, що претензій до Украерорух він не має (а.с. 159).

Зважаючи на вказане, судом встановлено, підтверджується належними доказами та не заперечується сторонами, що позивач в термін протягом трьох місяців з дня смерті батька подав роботодавцю останнього повний пакет документів та необхідні заяви визначені пунктом 4.1.1 частини ІІ розділу 4 «Гарантії соціального захисту на випадок смерті працівника» Програми соціального захисту для реалізації права щодо отримання від Украерорух матеріальної допомоги на поховання в розмірі 10000 грн. 00 коп. та надання матеріальної допомоги в розмірі 20-ти посадових окладів, згідно п. 4.1.1 додатку 19 та п. 6.25.1 колективного договору.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 12 травня 1994 року Вишневим міськвиконкомом Києво - Святошинського району Київської області, є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 123).

Відтак, позивач є особою, яка, згідно п. 4.1.1 частини ІІ розділу 4 «Гарантії соціального захисту на випадок смерті працівника» Програми соціального захисту наділена правом подавати такі заяви до Украерорух.

В свою чергу, суду сторонами не надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 ,. чи інші спадкоємці ОСОБА_2 , отримали від Украерорух передбачену п. 6.26 Колективного договору одноразову грошову допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп..

Згідно п. 4.2 Програми соціального захисту рішення щодо права на одержання допомоги, передбаченої у п. 4.1.14.1.3, приймається комісією РСП / апарату управління Украерорух після розгляду усіх документів, які підтверджують наявність підстав для виплат допомоги. Рішення комісії оформляється відповідним протоколом.

На момент смерті ОСОБА_2 та звернення позивача до відповідача з заявами, на підставі наказу Украерорух № 271 від 27 квітня 2020 року роботу комісії з питань соціальних гарантій, пільг та компенсацій апарату Украерорух було призупинено. Наведене визнається сторонами, а також підтверджується листом відповідача та наказом Украерорух (а.с. 34, 59).

Разом з тим, з наданих у судових засіданнях представником відповідача пояснень судом встановлено, що з січня 2021 року роботу даної комісії відновлено, у зв`язку з чим на її засіданні від 08 вересня 2021 року, яке оформлено витягом з протоколу № 6, розглянуто заяви позивача та прийнято рішення щодо виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги в розмірі 20-ти посадових окладів ОСОБА_2 , передбаченої п. 4.1.1 розділу 4 частини ІІ додатка 19 до колективного договору та запропоновано останньому укласти договір про порядок її виплати.

В свою чергу, даним рішенням комісії відмовлено ОСОБА_1 у виплаті додаткової допомоги на поховання в розмірі 10 000 грн. 00 коп. Як підставу для відмови у здійсненні цієї виплати зазначено те, що дія п. 4.1.2 розділу 4 частини ІІ додатка 19 до колективного договору призупинена до 31 грудня 2021 року (а.с. 154-156).

Тобто, відповідач сам визнав право ОСОБА_1 на отримання матеріальної допомоги в розмірі 20-ти посадових окладів ОСОБА_2 , передбаченої п. 4.1.1 розділу 4 частини ІІ додатка 19 до колективного договору. Наведене, в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягає доказуванню, а тому суд вважає за можливе дану позовну вимогу задовольнити.

Щодо відмови комісії з питань соціальних гарантій, пільг та компенсацій апарату Украерорух у виплаті позивачу додаткової допомоги на поховання в розмірі 10 000 грн. 00 коп. слід зазначити наступне.

Рішення вказаної комісії від 08 вересня 2021 року, яке оформлено витягом з протоколу № 6, є чинним, оскільки ніким не оскаржено. Доказів протилежного суду сторонами не надано.

Разом з тим, суду не надано сторонами жодних доказів повідомлення комісією ОСОБА_1 про дату, час і місце проведення її засідання, доказів направлення позивачу та отримання ним рішення, прийнятого від 08 вересня 2021 року. Зважаючи на це та дату прийняття даного рішення, суд приходить висновку, що позивач не обізнаний про прийняте комісією з питань соціальних гарантій, пільг та компенсацій апарату Украерорух рішення за наслідком розгляду його заяв, а тому не мав об`єктивної можливості скористатись своїм правом на його оскарження.

Також суд звертає увагу на той факт, що в період виникнення спірних правовідносин, в Украерорух діяв колективний договір між адміністрацією Украерорух (зі змінами та доповненнями, внесеними протягом 2015-2020 років) в редакції від 01 лютого 2020 року, додатком 19 до якого була Програма соціального захисту, із останніми змінами від 17 грудня 2018 року, які були чинними на момент смерті ОСОБА_2 та зміни до частини ІІ розділу 4 «Гарантії соціального захисту на випадок смерті працівника» вказаної Програми не вносились. Доказів протилежного суду сторонами не надано.

Відтак, зміни до даного колективного договору та додатку 19 Програми соціального захисту, які прийняті після смерті ОСОБА_2 , не розповсюджуються на спірні правовідносини.

Наведене, в свою чергу, свідчить про обов`язок Украерорух виплатити позивачу також і передбачену п. 4.1.2 розділу 4 частини ІІ додатка 19 до колективного договору додаткову допомогу на поховання в розмірі 10 000 грн. 00 коп., оскільки в рішенні комісії з питань соціальних гарантій, пільг та компенсацій апарату Украерорух від 08 вересня 2021 року інших підстав (як то скрутне фінансове становище підприємства) для відмови у виплаті ОСОБА_1 допомоги на поховання, окрім як призупинення дії п. 4.1.2 Програми, не зазначено.

Підсумовуючи наведене, суд приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити у повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребу-ванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1 ст. 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Судом встановлено, що 24 вересня 2021 року представник позивач подав до суду клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрати з оплати правничої допомоги в розмірі 11200 грн. 00 коп. (а.с. 148-151). Про відповідні наміри також було вказано і в описовій частині позову.

Приписами ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат :1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 ст. 137 ЦПК України визначено, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Положеннями ч. 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому за змістом ч. 6 цієї статті обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В розрізі з наведеним суд зазначає, що стороною відповідача не заявлено під час судового розгляду та не подано до суду відповідного клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених затрат на правову допомогу представником позивача подано до суду наступні докази : договір про надання професійної правничої допомоги № 28/07 від 28 липня 2020 року укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Вірьовкіним О.І.; акт за № 1 щодо передачі наданих послуг до договору про надання професійної правничої допомоги № 28/07 від 28 липня 2020 року на загальну суму 11200 грн. 00 коп.; квитанція до прибуткового касового ордеру № 24/09-1 від 24 вересня 2021 року на суму 11200 грн. 00 коп.; ордер на надання правничої (правової) допомоги від 28 липня 2020 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЖТ № 000981 від 07 жовтня 2018 року (а.с. 73-74, 148-151).

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 2976 грн. 00 коп. та поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 11200 грн. 00 коп.. Наведене підтверджується квитанцією № 36 від 08 вересня 2020 року та дослідженими вище матеріалами (а.с. 4, 73-74, 148-151), які, зважаючи на повне задоволення позовних вимог, слід стягнути з Украерорух на користь позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 5 Закону України «Про колективні договори і угоди», ст. 9-13 КЗпП України, ст. 10-13, 76-81, 133, 137, 141, 258-259, 263-265,353-354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

ПозовОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух) про стягнення матеріальної допомоги та додаткової матеріальної допомоги задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 додаткову матеріальну допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок та матеріальну допомогу в розмірі 287 600 (двісті вісімдесят сім тисяч шістсот) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 витрати з оплати правничої допомоги в розмірі 11 200 (одинадцять тисяч двісті) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в розмірі 2976 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят шість) гривень 00 (нуль) копійок.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичних осіб - НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 , запис № 616, орган, що видав паспорт 3232, паспорт видано 15 липня 2020 року та є дійсним до 15 липня 2030 року.

Відповідач : Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, , зареєстроване місце знаходження: 08300, Київська область, м. Бориспіль-1, аеропорт.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 30 вересня 2021 року.

Суддя Л.В. Яковлєва