Справа № 758/1875/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді - Якимець О. І.,

за участю секретаря судових засідань Гайдай К. В.,

учасників справи:

представника позивач - ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

представника відповідача - Усс Ю.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ АЛЮМІНІЮ», третя особа яка не заявляє самостійних вимог - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІСІ ЛАЙТ» про стягнення безпідставно набутих коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ АЛЮМІНІЮ» (далі - відповідач, ТОВ ««СВІТ АЛЮМІНІЮ»), у якому просить стягнути безпідставно набуті кошти у розмірі 1 000 000, 00 грн та вирішити питання стягнення судових витрат.

Позов обґрунтовано тим, що 05 січня 2019 року ОСОБА_2 уклав з ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» договір відступлення права вимоги № 1 на одержання безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 1 000 000,00 грн, які належать первісному кредиторові.

Зокрема, зазначає, що 21 грудня 2016 року ТОВ «СВІТ АЛЮМІНІЮ» надано ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» рахунок на оплату №5230 від 21 грудня 2016 року на суму 1000 000,00 грн за надання послуг, пов`язаних з підготовкою до виробництва алюмінієвого профілю №1863. ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» сплатило ТОВ «СВІТ АЛЮМІНІЮ» загальну суму у розмірі 1 000 000, 00 грн за надання послуг, пов`язаних з підготовкою до виробництва алюмінієвого профілю № 1863, що підтверджується платіжним дорученням № від 23.12.2016, платіжним дорученням № від 26.12.2016 та платіжним дорученням № від 15.02.2017. Разом з тим, позивач вважає, що жодного договору між ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» та ТОВ «СВІТ АЛЮМІНІЮ» не укладалося та жодних послуг не надавалося. На думку позивача, сплачені ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» грошові кошти у розмірі 1 000 000,00 грн є отриманими відповідачем без достатньої правової підстави в розумінні ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідач подав відзив на позов, у якому просить у позові відмовити. Відзив обґрунтовано тим, що між ТОВ «СВІТ АЛЮМІНІЮ» та ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» існували договірні взаємовідносини, і що відповідачем були надані ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» послуги, які пов`язані з підготовкою до виробництва алюмінієвих профілів, що підтверджується актами наданих послуг та кресленнями. Відповідач вважає, що грошові кошти отримані ним за існування достатніх правових підстав, у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству та позивачем не надано доказів безпідставного одержання відповідачем коштів. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним. У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Також відповідач зазначає, що заявлення до нього позивачем права вимоги на одержання безпідставно набутих коштів за договором про відступлення права вимоги № 1 від 05.01.2019 не може бути задоволено, оскільки, чинним законодавством передбачено, що відступити право вимоги можливо лише за правочином. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Крім того, відповідач звертає увагу, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.10.2019 року у справі №910/11914/19 позов ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» до ТОВ «СВІТ АЛЮМІНІЮ» про стягнення безпідставно набутих коштів з аналогічною фабулою справи, було залишено без розгляду. Постановою Північно апеляційного господарського суду від 17.12.2019 рішення суду першої інстанції у справі №910/11914/19 залишено без змін.

17.09.2021 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач вказав на невідповідність відзиву дійсності та обставинам справи; крім того зазначив, що відповідачем не подавалися до суду докази надання послуг, пов`язаних з виробництвом саме алюмінієвого профілю №1863. Просив стягнути на його користь безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 1 000 000,00 грн та судові витрати.

Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року у справі № 758/1875/21 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, яке неодноразово відкладалося з поважних причин.

Ухвалою суду від 19 квітня 2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження, призначено судове засідання.

До початку розгляду справи по суті, судом залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІСІ ЛАЙТ», оскільки рішення у справі може вплинути на його права або обов`язки.

У судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив у позові відмовити повністю.

Тертя особа у судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялися судом про дату, місце і час проведення судового засідання належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд зазначає, що предметом спору у цій справі є стягнення з відповідача ТОВ «СВІТ АЛЮМІНІЮ» на користь позивача безпідставно набутих коштів за договором про відступлення права вимоги № 1 від 05.01.2019.

Зокрема, судом встановлено, що 05 січня 2019 року ОСОБА_2 уклав з ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» Договір № 1 відступлення права вимоги (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1. зазначеного Договору у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор передає Новому кредитору, а Новий кредитор набуває право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ АЛЮМІНІЮ (надалі - Боржник), код за 0, місцезнаходженням якого є: 04073, м. Київ, вул. Сирецька, буд. 9 корп. 1-Ф, офіс 107 на одержання безпідставно набутих Боржником грошових коштів у розмірі 1 000 000 (один мільйон) гривень 00 копійок, які належать Первісному кредитору.

Документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення міститься у додатку №1 до цього Договору (п.1.2. Договору).

Сторони домовились, що за відступлення права вимоги за цим Договором Новий кредитор сплачує Первісному кредитору плату у розмірі 100,00 грн шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок Первісного кредитора (п.2.1. Договору).

Первісний кредитор зобов`язаний передати Новому кредитору документи, які підтверджують наявність прав, що передаються, а також інформацію, яка є важливою для їх реалізації (п. 3.5. Договору).

Відповідно до п. 4.4. Договору усі правовідносини, що виникають із цього Договору або пов`язані із ним, у тому числі пов`язані із дійсністю, укладенням, виконанням, зміною та припиненням цього Договору, регламентуються цим Договором та відповідними нормами чинного законодавства України.

Також як вбачається з долучених позивачем документів, ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» згідно рахунку на оплату №5230 від 21.12.2016 сплатило ТОВ «СВІТ АЛЮМІНІЮ» загальну суму у розмірі 1 000 000, 00 грн за надання послуг, пов`язаних з підготовкою до виробництва алюмінієвого профілю № 1863, що підтверджується платіжним дорученням № від 23.12.2016 на суму 350000,00 грн, платіжним дорученням № від 26.12.2016 на суму 350000,00 грн та платіжним дорученням № від 15.02.2017 на суму 300000,00 грн.

Нормативна підстава позову, зазначена позивачем - ст. ст. 11, 83, 202, 207, 177, 1212 ЦК України, ст. 5, 20, 129, 162-164 ГПК України.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави є: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на безпосередній вимозі закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частинами першою та другою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604-607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання). Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони у порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Повертаючись до матеріалів справи суд зазначає, що позивач наводить аргументи про те, шо грошові кошти одержані відповідачем від ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» без достатньої правової підстави, однак жодних доказів цього не надає у відповідності до ст. ст. 76-80 ЦПК України.

Зокрема, позивачем не долучено до матеріалів справи судове рішення, чи інший доказ, які підтверджували б, що між відповідачем та ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» не укладався правочин, і що кошти були одержані відповідачем без достатньої правової підстави.

Разом з тим, слід звернути увагу, що набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

У своїй постанові від 07.08.2019 року у справі №500/2867/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду констатував, що норма ст. 1212 ЦК України застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

За приписами статті 512 ЦК України: Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Таким чином, наявність укладеного між сторонами правочину унеможливлює встановлення факту одержання однієї зі сторін правочину коштів без достатньої правової підстави у відповідності до ст. 1212 ЦК України.

Крім того, згідно зазначеного вище Договору суд звертає увагу, що такий Договір не містить покликання на документи, які об`єктивно підтверджують виникнення вказаного у ньому позадоговірного зобов`язання.

Щодо висновку судового експерта за результатами проведення бухгалтерсько-економічного дослідження від 27.03.2018 №2018/03-1, який долучено позивачем до позовної заяви, суд зазначає, що згідно резолютивної частини цього висновку (по третьому питанню) щодо ТОВ «СВІТ АЛЮМІНІЮ» - сумніви експерта стосовно послуг пов`язаних з порізкою алюмінію 21.12.2016 в сумі 1000000,00 грн не можуть вважатися конкретним висновком на поставлене експерту запитання, а тому суд не приймає такий як беззаперечний доказ на підтвердження сумнівів в існуванні договірних відносин між товариствами. Крім того, це питання є питанням права та виходить за межі компетенції експерта.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач на свій розсуд обрав спосіб захисту порушеного права та розпорядився своїми правами щодо предмету спору, і суд, дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеному ст.13 ЦПК України, розглядає дану справу лише в межах заявлених позивачем вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Отже, враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання про те, що оскільки позивачем не доведено порушення його прав з боку відповідача, у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача.

Враховуючи, що у задоволені позову відмовлено, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 259, 265, 273, 354, пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

у позові ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ АЛЮМІНІЮ», третя особа яка не заявляє самостійних вимог - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІСІ ЛАЙТ» про стягнення безпідставно набутих коштів - відмовити повністю.

Судові витрати понесені позивачем ОСОБА_2 покласти на останнього.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_2 (місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «СВІТ АЛЮМІНІЮ» (місцезнаходження - місто Київ, вулиця Сирецька, будинок № 9, корпус 1-Ф, офіс 107, );

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІСІ ЛАЙТ» (місцезнаходження - місто Київ, вулиця Кутузува, будинок № 18/7, офіс 307, ).

Повний текст судового рішення складено та підписано 04 жовтня 2021 року.

Суддя О. І. Якимець