Провадження № 2/127/3399/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2021 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Романюк Л.Ф.,

при секретарі: Курутіній О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачів: ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Центрально - Західного міжрегіонального ТУЮ у Вінницькій області (21050 м. Вінниця, вул. Соборна, 15-а), Першої вінницької державної нотаріальної контори(21000 м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7) про звільнення майна з - під арешту,-

встановив:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_3 , Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Центрально - Західного міжрегіонального ТУЮ у Вінницькій області, Першої вінницької державної нотаріальної контори про звільнення майна з - під арешту. Позов мотивовано тим, що на підставі свідоцтва про право власності від 17.10.2002 року виданого Виконавчим комітетом Вінницької міської ради відповідно до рішення Ради № 1567 від 17.10.2002 року «Про безоплатну приватизацію житла» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 належить двокімнатна квартира загальною площею 37, 7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_3 зареєстровані обтяження: №5352764 - об`єкт обтяження - квартира за адресою: АДРЕСА_1 на підставі постанови слідчого б/н від 4 липня 1999 року прокуратури міста Вінниця в рамках кримінальної справи № 99040290; № 5358653 - об`єкт обтяження - квартира за адресою: АДРЕСА_1 на підставі повідомлення, ДВ-5-Л, 22.06.2000, ДВС Ленінського району; № 5358783 - об`єкт обтяження - квартира за адресою: АДРЕСА_1 на підставі повідомлення, ДВ-3-Л, 10.07.2000, ДВС Ленінського району.

ОСОБА_3 є чоловіком та батьком позивачів.

Вироком Хмельницького обласного суду від 03.02.2000 року, ОСОБА_3 засуджено за ст. 125 ч.3, 17 ч.2, 93 п. «Г», 206 ч. З, 188- 1 ч.2, 100 КК України до 11 років позбавлення волі. За цим же вироком з нього стягнуто на користь ОСОБА_5 49 506,32 гривень матеріальної шкоди, 15 000 гривень моральної шкоди та З 000 гривень за наклеп, та на користь ОСОБА_6 - 15 000 гривень моральної шкоди.

В ході досудового розслідування в кримінальній справі № 2-6/00 слідчим в порядку забезпечення цивільного позову було накладено арешт на майно ОСОБА_3 - домоволодіння з господарськими будівлями в АДРЕСА_3 , на автомобіль ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , та вилучено дорогу мисливську рушницю. За вироком суду на це майно повинно було звернуто стягнення присудженої матеріальної шкоди.

Однак, не дивлячись на те, що вище зазначене майно у нього було вилучено, та на нього було звернуто стягнення, згідно з Постановою «Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника» від 26 вересня 2017 року, підписаною головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця ГУЮ у Вінницькій області, з доходів ОСОБА_3 належить здійснювати відрахування у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу 51 263,75 гривень ОСОБА_5 та Центральному відділу ДВС міста Вінниця.

Постанову винесено в рамках виконавчого провадження відкритого на підставі виконавчого листа № 2-6/00, виданого Хмельницьким обласним судом 06.05.2000 року на виконання вироку цього ж суду від 03.02.2000 року, яким з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_5 49 506,32 гривень матеріальної шкоди за заявою ОСОБА_5 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 24.10.2019 року (справа №127/23327/18), визнано такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи, видані Хмельницьким обласним судом на виконання вироку цього ж суду від 03.02.2000 року у справі № 2-6/00 про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у зв`язку з повним погашенням. Ухвала набрала чинності 27 листопада 2019 року.

Будь-які інші виконавчі провадження стосовно ОСОБА_3 на підставі вироку Хмельницького обласного суду від 03.02.2000 року відсутні.

Просили суд, звільнити з - під арешту накладеного постановою слідчого від 14.07.1999 року прокуратури м. Вінниці в рамках кримінальної справи № 99040290(2-6/00) квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

В судовому засідання позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , кожна окремо, позовні вимоги підтримали за обставин викладених в справі, просили суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував, щодо задоволення позовних вимог.

Представник Першої вінницької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, при виріенні справи покладались на розсуд суду.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

На підставі свідоцтва про право власності від 17.10.2002 року виданого Виконавчим комітетом Вінницької міської ради відповідно до рішення Ради № 1567 від 17.10.2002 року «Про безоплатну приватизацію житла» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 належить двокімнатна квартира загальною площею 37, 7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_3 зареєстровані обтяження: №5352764 - об`єкт обтяження - квартира за адресою: АДРЕСА_1 на підставі постанови слідчого б/н від 4 липня 1999 року прокуратури міста Вінниця в рамках кримінальної справи № 99040290; № 5358653 - об`єкт обтяження - квартира за адресою: АДРЕСА_1 на підставі повідомлення, ДВ-5-Л, 22.06.2000, ДВС Ленінського району; № 5358783 - об`єкт обтяження - квартира за адресою: АДРЕСА_1 на підставі повідомлення, ДВ-3-Л, 10.07.2000, ДВС Ленінського району (а.с.8).

Вироком Хмельницького обласного суду від 03.02.2000 року, ОСОБА_3 засуджено за ст. 125 ч.3, 17 ч.2, 93 п. «Г», 206 ч. З, 188- 1 ч.2, 100 КК України до 11 років позбавлення волі. За цим же вироком з нього стягнуто на користь ОСОБА_5 49 506,32 гривень матеріальної шкоди, 15 000 гривень моральної шкоди та З 000 гривень за наклеп, та на користь ОСОБА_6 - 15 000 гривень моральної шкоди.

В ході досудового розслідування в кримінальній справі № 2-6/00 слідчим в порядку забезпечення цивільного позову було накладено арешт на майно ОСОБА_3 - домоволодіння з господарськими будівлями в АДРЕСА_3 , на автомобіль ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , та вилучено дорогу мисливську рушницю. За вироком суду на це майно повинно було звернуто стягнення присудженої матеріальної шкоди.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 24.10.2019 року (справа №127/23327/18), визнано такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи, видані Хмельницьким обласним судом на виконання вироку цього ж суду від 03.02.2000 року у справі № 2-6/00 про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у зв`язку з повним погашенням. Ухвала набрала чинності 27 листопада 2019 року (а.с.9-10).

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Ст. 77 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Ч.1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що"стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006 року здійснено тлумачення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, де сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" АБО "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності.

Також, аналогічна правова позиція щодо права власності особи сформульована Європейським судом з прав людини і в справі № 44277/98 "Стреч проти Сполученого Королівства" від 24.04.2003 року.

Таким чином, накладення арешту порушує права позивачів, як власників квартири.

Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зняття арешту з майна знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 178, 191, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Центрально - Західного міжрегіонального ТУЮ у Вінницькій області (21050 м. Вінниця, вул. Соборна, 15-а), Першої вінницької державної нотаріальної контори(21000 м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7) про звільнення майна з - під арешту задовольнити.

Звільнити з - під арешту накладеного постановою слідчого від 14.07.1999 року прокуратури м. Вінниці в рамках кримінальної справи № 99040290(2-6/00) квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Рішення суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 04.10.2021 року

Суддя: