Номер провадження: 22-ц/813/9381/21
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Гірняк Л.А., Цюри Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 травня 2021 року, постановленого під головуванням судді Бондар В.Я., по цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк», яке є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк», звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 97315,61 грн. за кредитним договором № б/н від 15.12.2010 року та судових витрат у розмірі 1 2102,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 звернулась до АТ «КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 15.12.2010 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При цьому, відповідач порушила зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим у неї станом на 16.09.2020 року, виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту, загальна сума якої становить 97315,61 грн. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язань за кредитним договором.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 31 травня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту у розмірі 58296 грн. 69 коп.В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині задоволення позовних вимог, відповідачка звернулася до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення суду в частині стягнення з неї тіла кредиту є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вказаних обставин просила скасувати рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову в частині стягнення тіла кредиту відмовити у повному обсязі.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог рішення суду першої інстанції не оскаржується.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч. 1 ст. 368, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274, ч.ч. 4, 6 ст. 19 ЦПК України).

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 15.12.2010 року (а.с. 12).

При підписанні вказаної анкети-заяви ОСОБА_1 погодилася з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між нею та Банком Договір про надання банківських послуг.

Тобто, наданий позивачем доказ - підписана відповідачем Анкета-заява, яка підтверджує факт, що відповідач виявив бажання стати клієнтом банку та отримувати банківські послуги.

Звертаючись до суду з позовом, АТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що згідно підписаної відповідачем анкети-заяви від 15.12.2010 року, ОСОБА_1 встановлено кредитний ліміт, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 11).

Внаслідок порушення ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором у останньої станом на 16.09.2020 року існує заборгованість у розмірі 97315,61 грн., з яких: 58296,69 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 20370,72 грн. заборгованість за відсотками на прострочений кредит згідно ст. 625; 18648,20 грн. нарахована пеня.

За приписами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.

З наведеного слідує, що оскільки позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, то на нього покладено обов`язок надати докази на підтвердження видачі кредиту та його розміру, а також докази, коли виникла заборгованість за Договором.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 77 ЦПК України).

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження позовних вимог позивачем до позовної заяви долучено копію анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку №б/н від 15.12.2010; витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD»; витяг з Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі Умови) (а.с.12-37); довідка про зміну кредитування та обслуговування кредитної картки ( а.с. 11); довідка про надання кредитних карток (а.с. 10); три розрахунки за договором №б/н від 15.12.2010 станом на 31.05.2015 (період з 25.09.2013 по 31.05.2015), станом на 30.09.2019 року (період з 01.06.2015 по 30.09.2019), станом на 16.09.2020 року (період з 01.10.2019 по 16.09.2020) (а.с. 3-9).

Однак, надані позивачем копія анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку; витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD»; витяг з Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не доводять факту заборгованості за тілом кредиту у розмірі 58296,69грн, як зазначає позивач у позовній заяві, як і не доводять факту, коли виникла заборгованість за кредитом.

Позивач вважав, що надана суду виписка по рахунку в сукупності з іншими доказами є належним підтвердженням позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви долучено вищевказану виписку по рахунку ОСОБА_1 , з якої вбачається рух коштів, в тому числі користування відповідачем кредитними коштами.

Також, з даної виписки вбачається, що ОСОБА_1 отримано кредитні кошти, зокрема, шляхом видачі готівки та оплати товарів і послу на загальну суму 81188,47 грн. (а.с. 3-9).

Поряд з цим, у виписці містяться відомості про те, що на погашення кредиту ОСОБА_1 внесено кошти у загальному розмірі 109035.26гривен(74336,01 та погашено заборгованість за кредитом, 33099,25 погашено заборгованості за простроченим тілом кредиту, 1600 погашено заборгованості по простроченим відсоткам) (а.с. 8).

Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг у Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою частиною кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Долучений до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» також не доводить факту погодження розміру відсотків, оскільки наданий позивачем Витяг не містить підпису відповідача. Даний Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не доводить, який тариф було погоджено між Банком та відповідачем щодо розміру відсотків, пені та штрафів, а містить лише загальні відомості, що картка «Універсальна» є різних видів, а саме: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CОNTRACT», «Універсальна GOLD».

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 03.07.2019 по справі №342/180/17.

Відтак, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в анкеті-заяві від 15.12.2010 року, яка підписана ОСОБА_1 , відсутні істотні умови договору щодо встановлення розміру відсотків.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводи апеляційної скарги, про те, що сплати на погашення відсотків, на погашення заборгованості за простроченим тілом кредиту, на погашення заборгованості по нарахованим відсоткам, на погашено заборгованості по простроченим відсоткам, на погашено заборгованості по пені такими, що не передбачені умовами договору, а тому вважаються, що здійснені на погашення за тілом кредиту.

З наведеного слідує, що сума внесена на погашення кредиту перевищує суму отриманого кредиту, що свідчить про відсутність заборгованості за тілом кредиту.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту.

Враховуючи те, що апеляційний суд визнав обґрунтованими доводи апеляційної скарги про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості, апеляційна скарга підлягає задоволенню із скасуванням рішення суду першої інстанції.

У зв`язку з тим, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи при вирішенні позовних вимог про стягнення заборгованості, задовольняючи позов неповно дослідив обставини справи, то у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підстави для скасування рішення з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, то за приписами ч. 13 ст. 141 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат підлягає зміні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, а саме щодо стягнення судового збору, колегія суддів виходить з наступного.

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1860,00 грн. за подання апеляційної скарги.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

З огляду на положення п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст. 268, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 травня 2021 року в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту скасувати.

У задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту - відмовити.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-д, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), судовий збір у розмірі 1860 (одна тисяча вісімсот шістдесят) гривень.

Рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог не переглядалося.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 12 жовтня 2021 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.А. Гірняк

______________________________________ Т.В. Цюра