Справа №538/732/20
Провадження по справі №2/538/12/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Бондарь В.А., за участю секретаря судового засідання Горілей Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця Полтавської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ :

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" звернулося до суду з даним позовом і в його обґрунтування зазначено, що 10.05.2017 року між ПАТ СК "Уніка" та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 030410/4600/0000233. Предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить чинному законодавству України, пов"язані з володінням, користуванням, розпорядженням майном: транспортний засіб Toyota Auris реєстраційний номер НОМЕР_1 . 19.09.2017 року о 08:05 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки Iveco 49.10 реєстраційний номер НОМЕР_2 по проспекту Ю.Гагаріна, 9 в м. Києві, скоїв зіткнення з автомобілем Toyota Auris реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом № АМ0929630 в ПрАТ "УСК Княжа". Розрахунок загальної суми непокритих збитків для повного відшкодування завданої шкоди та виплата страхового відшкодування проведено на підставі: договір № 030410/4600/0000233 від 10.05.2017; страховий акт № 00237031 від 17.10.2017; звіт № 03С/10/17 від 11.10.2017; наказ № 00237031 від 17.10.2017; платіжне доручення № 043269 від 18.10.2017. Розрахунок непокритих збитків, які підлягають стягненню з відповідача визначено наступним чином: 97 329,32 грн. - 58 210,46 грн. = 39 118,86 грн., де: 97 329,32 грн. - сума страхового відшкодування потерпілому; 58 210,46 грн. - покрита сума збитків - поліс № АМ0929630 в ПрАТ "УСК Княжа"; 39 118,86 грн. - непокрита сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача (витрати, пов"язані з відновлювальним ремонтом ТЗ з урахуванням зносу).

Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 39 118,86 грн. та сплачений судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача по справі позовні вимоги підтримав, пояснивши суду, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. З метою реалізації прав вимоги до особи відповідальної за завданий збиток ПрАТ "СК "УНІКА" звернулося до страховика за полісом АМ0929630, ПрАТ "УСК "КНЯЖА" з вимогою сплати суми страхового відшкодування в розмірі 97329,32 грн. ПРАТ "УСК "КНЯЖА" на виконання зобов"язань за договором сплатило на користь ПРАТ "СК"УНІКА" суму страхового відшкодування в розмірі 58210,46 грн. з урахуванням зносу складових та деталей пошкодженого транспортного засобу "Toyota Auris". Відповідач повинен компенсувати різницю між сумою сплаченого страхового відшкодування за договором майнового страхування та сумою сплаченою ПрАТ "УСК "КНЯЖА". 39 118,86 грн. - це непокрита сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача . Позовні вимоги просив задовольнити повністю.

Відповідач по справі в судовому засіданні проти позову заперечив, пояснивши суду, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки висновок експерта є невірним, експертом не враховано зносу транспортного засобу. Визнає суму, яку повинен відшкодувати в розмірі 1000,00 грн., пояснивши суду, що в протоколі огляду колісного транспортного засобу і "бюлетені авто товароведа" вказано, що автомобіль Тойота (виробник Японія), що підпадає під визначення "інші авто", автомобіль 2011 року виготовлення (на час екпертизи автомобілю було не повних 6 років). Оскільки експерт не заявляв про виключення, з огляду на вище вказані факти, повинен бути застосований коефіцієнт зносу (Ез) рівний 0. Експерт неправомірно застосував коефіцієнт 0,44. Оскільки в експертизі було допущено таке значне порушення, відповідач просить не враховувати експертизу як доказ. В позові просив відмовити повністю.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив наступне.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено судом, 10.05.2017 року між ПАТ СК "Уніка" та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 030410/4600/0000233. Предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить чинному законодавству України, пов"язані з володінням, користуванням, розпорядженням майном: транспортний засіб Toyota Auris реєстраційний номер НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 19.09.2017 року о 08.05 год., керуючи автомобілем марки Iveco 49.10 реєстраційний номер НОМЕР_2 по проспекту Ю.Гагаріна, 9 в м. Києві, під час виконання маневру перестроювання не переконався в безпеці маневру, не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Toyota Auris реєстраційний номер НОМЕР_1 , що призвело до пошкодження обох транспортних засобів та матеріальних збитків.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом № АМ0929630 в ПрАТ "УСК Княжа".

Позивачем надано договір добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО" № 030410/4600/0000233 від 10.05.2017 року, Звіт про оцінку вартості матеріальної шкоди № 03С/10/17 складений 11.10.2017 року.

Страховий акт № 00237031 та розрахунок суми страхового відшкодування складений 13.10.2017 року. Згідно розрахунку сума страхового відшкодування складає 97 329,32 грн.

На підставі наказу № 00237031 від 17.10.2017 року, що підтверджується платіжним дорученням № 043269 від 18.10.2017 року, на виконання умов договору добровільного страхування, було здійснено виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 97 329,32 грн. ( 92, 399,32 грн. шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ФОП ОСОБА_3 , 4 930,00 грн. в рахунок погашення не сплаченої частини страхового платежу).

Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2017 року винною особою у вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді визнано ОСОБА_1 . Постанова набрала законної сили 12.02.2018 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд вважає встановленим, що шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19.09.2017 року, завдано з вини відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу Iveco 49.10 реєстраційний номер НОМЕР_2 була застрахована за полісом № АМ0929630 в ПрАТ "УСК Княжа".

На виконання умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 030410/4600/0000233 ПрАТ "СК "УНІКА" здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок СТО ФОП ОСОБА_4 в розмірі 92399,32 грн. та 4930 грн. зараховано в рахунок погашення не сплаченої частини страхового платежу, а всього сума яка підлягає виплаті становить 97 329,32 грн. ПрАТ "СК "УНІКА" звернулося до страховика за полісом АМ0929630 ПрАТ "УСК "КНЯЖА" з вимогою сплати суми страхового відшкодування в розмірі 97329,32 грн. ПрАТ "УСК "КНЯЖА" на виконання своїх зобов"язань за договором обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ0929630 сплатило на користь ПрАТ "СК "УНІКА" суму страхового відшкодування в розмірі 58 210,46 грн. з урахуванням зносу складових та деталей пошкодженого транспортного засобу "Toyota Auris".

Цивільним кодексом України передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу ( ст. 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації ( ст. 993 ЦК України).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику.

У п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): вказано, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Розмежовує поняття «регрес» та «суброгація» і Верховний Суд у своїй Постанові від 30.01.2019 року у справі № 755/9320/15-ц, та зазначає, що під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. А регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України.

Отже, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі є суброгацією. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації.

Відповідач повинен компенсувати ПрАТ "СК "УНІКА" різницю між сумою сплаченого страхового відшкодування за договором майнового страхування (добровільного страхування наземних транспортних засобів № 030410/4600/0000233) та сумою сплаченого ПрАТ "УСК "КНЯЖА" (за полісом АМ0929630), яка становить - 39 118,86 грн.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем подано розрахунок непокритих збитків, які підлягають стягненню з відповідача визначено наступним чином: 97 329,32 грн. - 58 210,46 грн. = 39 118,86 грн., де: 97 329,32 грн. - сума страхового відшкодування потерпілому; 58 210,46 грн. - покрита сума збитків - поліс № АМ0929630 в ПрАТ "УСК Княжа"; 39 118,86 грн. - непокрита сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача (витрати, пов"язані з відновлювальним ремонтом ТЗ з урахуванням зносу).

Відповідачем в заперечення позовних вимог суду не надано жодного переконливого доказу, в частині не визнання відповідачем висновку експерта не заявлялося в судовому засіданні клопотання про призначення експертизи, не заявлялося клопотання про залучення до участі в справі ПрАТ "УСК "КНЯЖА".

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що відповідачем не надано жодних доказів в підтвердження безпідставності позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 39 118,86 грн.

Крім того, згідно платіжного доручення № 001138 від 26.03.2020 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 247, 263-265, 352 ЦПК України, ст. ст. 993, 1166, 1188, 1187, 1194 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування- задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА"(вул. Саксаганського, 70А, м. Київ, 01032, , розрахунковий рахунок НОМЕР_3 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" МФО 380805) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 39 118,86 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА"(вул. Саксаганського, 70А, м. Київ, 01032, , розрахунковий рахунок НОМЕР_3 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" МФО 380805) судові витрати пов"язані зі сплатою судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Лохвицького

районного суду Полтавської області В.А. Бондарь