Є.у.н.с. 512/265/15-ц
Провадження № 6/512/16/21
"13" жовтня 2021 р. смт. Саврань
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Савранський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Брюховецького О.Ю.,

за участю секретаря Шаповал Н.Г.,

представника Савранський районний відділ Державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Циби Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Савранський районний відділ Державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

08.10.2021 заявник ОСОБА_1 звернувся до Савранського районного суду Одеської області із заявою про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування заяви зазначено, що ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 23.03.2015 у справі № 512/265/15-ц було тимчасово обмежено заявника у праві виїзду за межі України. Про існування вказаної ухвали заявникові стало відомо 05.09.2021 під час виїзду на роботу до Польщі. Після встановлення обмеження у праві виїзду за межі України, заявник звернувся до Савранського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) де з`ясував, що вказане обмеження застосовне до нього у межах зведеного виконавчого провадження № 45638131, яке було завершене 22.06.2015.

Ухвалою Саранського районного суду Одеської області від 11.10.2021 призначено справу до розгляду на 13.10.2021.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви, з урахуванням встановленого частиною 5 статті 441 ЦПК України десятиденного строку розгляду заяви, сповіщався за допомогою телефонного зв`язку.

Представник заінтересованої особи Савранського РВ ДВС Савранського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника заінтересованої особи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що заявника було обмежено у праві виїзду за межі України. Про існування вказаної ухвали заявникові стало відомо 05.09.2021 під час виїзду на роботу до Польщі. Після встановлення обмеження у праві виїзду за межі України, заявник звернувся до Савранського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) де з`ясував, що вказане обмеження застосовне до нього у межах зведеного виконавчого провадження № 45638131, яке було завершене 22.06.2015.

З рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України №121 від 05.09.2021 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено в перетині державного кордону України у зв`язку з наявністю в базі даних Державної прикордонної служби України відомостей про те, що ОСОБА_1 відповідно до ухвали Савранського районного суду Одеської області від 23.03.2015 по справі № 512/265/15-ц тимчасово обмежено у виїзді з України (а.с.6).

З листа Савранського відділу Державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області від 09.09.2021 №47-7665 вбачається, що на примусовому виконанні відділу перебувало зведене виконавче провадження №45638131 до складу якого входили виконавче провадження № 45537501 та виконавче провадження № 45536972 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кіровоградської філії АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором та судових витрат. Дані виконавчі провадження завершені 22.06.2015. Надати будь-які документи немає можливості у зв`язку з тим, що відповідно до Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, термін зберігання вищезазначених виконавчих проваджень закінчився та справи знищені шляхом спалення (а.с.7).

В судовому засіданні представником Савранський районний відділ Державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) були надані витяги "ВП-сперозділ", ухвала Савранського районного суду Одеської області від 23.03.2015 та рішення Савранського районного суду Одеської області від 14.03.2012, з яких вбачається, що зведене виконавче провадження №45638131 до складу якого входили виконавче провадження № 45537501 та виконавче провадження № 45536972 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кіровоградської філії АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором та судових витрат, які були підставою для відмови в перетинанні державного кордону України завершені 22.06.2015 у відповідності до пункту 5 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" (чинного на час вчинення виконавчих дій).

Також представник виконавчої служби додатково пояснила суду, що повторно заяви про пред`явлення виконавчих документів від стягувачів не надходили.

Відповідно до пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до частини 1 статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Пунктом 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань.

Отже, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до частини 5 статті 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, що відповідає вимогам частини 7 статті 441 ЦПК України.

Частиною 1 статті 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Відповідно до статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Згідно з положеннями статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно і свою власну. На здійснення цих прав не встановлюються жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для охорони здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до статті 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Тому, застосування такого обмеження можуть періодично переглядатися судом з метою з`ясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, у тому числі й ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 260, 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Савранський районний відділ Державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , у праві виїзду за межі України, яке було застосоване відносно нього ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 23.03.2015 по цивільній справі № 512/265/15-ц.

Копію ухвали направити до Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська 26) для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.Ю. Брюховецький