ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9480/21 Справа № 185/629/18 Суддя у 1-й інстанції - Зінченко А. С. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

29 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Куценко Т.Р.,

суддів Демченко Е.Л., Макарова М.О.

ознайомившись з апеляційною скаргою Фермерського господарства «Конкурент» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року у справі за позовом Фермерського господарства «Конкурент» до ОСОБА_1 , фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , треті особи Павлоградський міськрайонний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області, Державне підприємство «Сетам», Державна фіскальна служба, про визнання недійсними торгів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року в задоволенні позовних вимог ФГ «Конкурент» відмовлено в повному обсязі (т. 2 а.с. 34-36).

Не погодившись з вказаним вище рішенням суду, ФГ «Конкурент»подало апеляційну скаргу (т. 2 а.с. 39-41).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року доводи щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження не були прийняті апеляційним судом та апеляційну скаргу було залишено без руху з наданням строку, для звернення апелянта до апеляційного суду із заявою про поновлення строку із зазначенням інших поважних підстав для його поновлення, а також, для сплати судового збору.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 травня 2021 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ФГ «Конкурент» відмовлено у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив з того, що наведені позивачем обставини не доводять поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Постановою Верховного Суду від 15 вересня 2021 року ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 травня 2021 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Скасовуючи ухвалу суду касаційний суд виходив з того, що Дніпровський апеляційний суд помилково постановив у складі судді одноособово ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ФГ «Конкурент», що призвело до порушення правил щодо складу суду, а тому вказана ухвала суду апеляційної інстанції не може вважатися законною та обґрунтованою, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права, що є підставою для її скасування та направлення справи до апеляційного суду для продовження розгляду зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Відповдно ст.417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Виходячи з викладеного та ознайомившись із матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження у справі необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року доводи щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження не були прийняті апеляційним судом та апеляційну скаргу було залишено без руху з наданням строку, для звернення апелянта до апеляційного суду із заявою про поновлення строку із зазначенням інших поважних підстав для його поновлення, а також, для сплати судового збору.

11 травня 2021 року на адресу суду на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, надійшла заява ФГ «Конкурент» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, в якому заявник зазначає, що рішення суду на адресу ФГ «Конкурент» не надсилалось взагалі. Проведеним службовим розслідуванням не доведено, що нібито заява про отримання копії рішення була вилучена представником ФГ «Конкурент» адвокатом Савченко С.А. зі справи. Крім того, посилається на недотримання працівниками суду вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах. Також, посилається на карантинні обмеження. Просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Відтак, зазначені в заяві апелянтом доводи не можуть бути прийняті в якості поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно норм ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

За загальним правилом апеляційний суд за заявою особи може поновити пропущений процесуальний строк апеляційного оскарження, проте у разі не наведення заявником поважних причин пропущення цього строку, у суду відсутні на це процесуальні повноваження.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

При вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду.

Інститут процесуальних строків сприяє досягненню юридичної визначеності, а також стимулює учасників справи та інших заінтересованих осіб добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними, а після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Поважними причинами пропуску процесуального строку вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення заяви стає неможливим або утрудненим, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.Положення частини другої статті 358 ЦПК України дають право суду на поновлення строку на апеляційне оскарження, але не вказують про обов`язок вчинення таких дій.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 354 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року в задоволенні позовних вимог ФГ «Конкурент» відмовлено в повному обсязі (т. 3 а.с. 34-36).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ФГ «Конкурент» звернулось до суду з апеляційною скаргою (т. 3 а.с. 39-41). Крім того, заявляло клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду. Клопотання обгрунтовано тим, що з оспорюваним рішенням представник позивача ознайомився 23 лютого 2021 року, однак, дані доводи не були прийняті судом, оскільки вказані доводи спростовуються матеріалами справи, а саме: довідкою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2021 року, згідно якої 29.09.2020 року представник позивача ОСОБА_3 отримав рішення суду на підставі його заяви від 29.09.2020 року за вх. № 27939/20 (т. 3 а.с. 43), а також, висновком щодо проведення службового розслідування від 30.03.2021 року, згідно якого встановлено факт відсутності в матеріалах справи у 3 томі заяви адвоката Савченка С.А. від 29.09.2020 року про видачу йому копії судового рішення від 20.08.2020 року з його підписом про отримання вказаного рішення суду 29.09.2020 року після ознайомлення останнього з матеріалами вказаної цивільної справи (т. 3 а.с. 45-47), відеозаписом (т. 3 а.с. 44) та внутрішнім описом справи.

Посилання ФГ «Конкурент» на те, що службовим розслідуванням не доведено факт вилучення адвокатом Савченко С.А. з матеріалів цивільної справи заяви про отримання копії рішення є безпідставними. Заявником не спростовано будь-якими доказами обставини зазначені у вказаному акті службового розслідування.

Посилання ФГ «Конкурент» на те, що працівниками суду порушено вимоги Інструкції з діловодства, а саме при виявленні після ознайомлення з матеріалами справи нестачі документу повинен був складений акт, однак цього зроблено не було, суд не бере до уваги, оскільки, факт вилучення з матеріалів справи документу було встановлено при підготовці справи ддля направлення її до апеляційного суду, що унеможливило складання акту на який посилається заявник.

Посилання про те, що службове розслідування проводилось у спосіб, що суперечить чинному законодавству є безпідставними та підтверджені жодним доказом.

Доводи щодо каратнтинних обмежень, суд не бере до уваги враховуючи наступне.

Постановою КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 було установлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин.

В подальшому період установлення картину неодноразово продовжувався і діє до теперішнього часу.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) у Цивільному процесуальному кодексі України розділ XII "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 3 такого змісту: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) пункт 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України викладено в такій редакції: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Відповідно до п. 2 розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки вони фактично не підтверджують факт поважності пропуску заявником строку на апеляційне оскарження

Згідно зі ст. 358 ЦПК України, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними - суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

З урахуванням викладеного, оскільки зазначені в заяві апелянтом доводи не можуть бути прийняті в якості поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, у відкритті апеляційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Конкурент» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її підписання.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров