Справа № 237/2771/21
Провадження № 2/237/1141/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30.08.21 року м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.,

при секретарі Бахтіяровій Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Мар?їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю.

У судове засідання позивач та відповідачі не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Позивач, ОСОБА_1 , подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка, ОСОБА_5 , подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідач, ОСОБА_4 , подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідач, ОСОБА_3 , подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідач, ОСОБА_2 , подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

Позивач вказує, що в лютому 1989 року його батькам надано в користування квартиру АДРЕСА_1 . З цього часу він став разом з ними мешкати в квартирі. В 1993 році квартиру було приватизовано.

Поруч з їх сім?єю мешкала сім?я ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 . 28.10.1993 року вони також отримали свідоцтво про право власності, на підставі даного свідоцтва квартира стала приватизованою власністю ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Так як мати ОСОБА_5 мешкала в квартирі АДРЕСА_3 , за віком не була здатна до самообслуговування, вся родина ОСОБА_6 змушена була переїхати до неї ще в 2003 році. Свою квартиру АДРЕСА_2 вони надали позивачу в користування.

З 2003 року і сьогоднішній день позивач зазначає, що постійно мешкає в квартирі АДРЕСА_2 , за власний кошт неодноразово виконував капітальний ремонт, сплачував комунальні послуги, тримав квартиру в ідеальному порядку.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).

Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови).

З наведеного суд приходить до висновку, що позивач протягом 18 років відкрито, безперервно володіє вищевказаним нерухомим майном, а тому набув право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_2 з господарськими будівлями та спорудами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15,16, 344 ЦК України, 10, 12, 77-81, 197-198, 200, 206, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_4 Ѕ частину житлового будинку «1/2 А1» (1955р) з прибудовою «а1» до квартири (1961р.) загальною площею 41,8 кв.м., в тому числі житловою 22,4 кв.м.; господарські будівлі та споруди: підвал «ап1» (1955р.), Ѕ частина сараю «1/2 Б1» (1955р.), навіс «П1» (1989р.), вбиральня «Т1» (1989р.), літній душ «Ф1» (1989р.), сарай «Ю1» (1987р), паркан №3 (тимчасова споруда), ворота №4.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 30.08.21 року