Справа № 366/1710/21
Провадження № 2/366/574/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

6 жовтня 2021 смт.Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючої судді Слободян Н.П.,

(секретар судового засідання Німченко Н.Ю.),

розглянувши в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи без самостійних вимог, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна та старший державний виконавець Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Іваненко Валерій Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «ВЕЛЛФІН», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом КСРНО Грисюк О.В. 24.05.2021, зареєстрований в реєстрі за № 50217, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості у розмірі 57260,00 грн., а також просить стягнути з відповідача кошти, які встигнуть стягнути за оспорюваним виконавчим написом та сплачений судовий збір ( 1362,00 грн.).

Позивач мотивує свої вимоги тим, що вона взагалі не визнає існування боргу чи будь- яких зобов`язань перед відповідачем, бо навіть про існування такої фінустанови як ТОВ «ВЕЛЛФІН» не знає, а приватний нотаріус, видаючи виконавчий напис, використав постанову КМУ від 26.11.2014 № 662, яка дозволяла нотаріусу вчиняти виконавчі написи у справах щодо кредитних договорів. Проте, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.03.2015 у справі № 826/20084/14 визнано незаконною цю постанову в частині п.І.та 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Постановою Київського апеляційного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконним і нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин», а , відтак, Перелік діє у попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Крім того, відсутні докази безспірності заборгованості. З огляду на це, виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню і, як наслідок, слід стягнути відраховані за цим виконавчим написом кошти.

Рух справи

08.07.2021 до суду надійшла зазначена позовна заява з доданими до неї документами та заявою про витребування доказів у ТОВ «ВЕЛЛФІН», приватного нотаріуса та державного виконавця.

12.07.2021 ухвалою задоволене клопотання про витребування доказів, в той же день було відкрите провадження у справі. Вирішено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання на 16.08.2021.

05.08.2021 на виконання ухвали про витребування доказів надійшли відповідні документи від державного виконавця.

16.08.2021 підготовче судове засіданні закрите, справа призначена до розгляду у судове засідання на 14.09.2021, яке, у зв`язку з неявкою сторін, відкладено на 06.10.2021.

Позиції сторін

Позивач у поданих до канцелярії суду заявах позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати без її участі.

Відповідач TOB «ВЕЛЛФІН», отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками, не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду. Про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд без участі представника також не надіслали.

Третя особа приватний нотаріус КСРНО Грисюк О.В. у судове засідання не з*явилася. Рекомендована кореспонденція на всі три судові засідання повернулася з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», або «адресат відмовився». Відтак, вона вважається належно повідомленою згідна1 п.З ч.8 ст. 128 ЦПК України. Відзиву, заяв та клопотань не надійшло.

Третя особа старший державний виконавець Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Іваненко Валерій Михайлович у судове засідання не з*явився. Надіслав витребувані судом документи. Клопотань, заяв не надійшло.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Мотиви суду щодо встановлених обставин та відповідних їм правовідносин

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що 24.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною на підставі заяви представника ТОВ «ВЕЛЛФІН», керуючись ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 50217, яким нотаріусом звернуто стягнення з громадянки України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ... яка є боржником за Кредитним договором № 521267 від 27.07.2018 року, укладеним з ТОВ «ВЕЛЛФІН». Стягнення проводиться за період з 27.07.2018 року по 01.03.2020 року. Сума заборгованості, яка підлягає стягненню, складає 56 510,00 грн., в тому числі: 2500,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 54 010,00 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. За вчинення виконавчого напису стягнуто плати з стягувана 750 грн.

08.07.2021 на підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса, ст.державний виконавець Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Іваненко В. М. відкрив виконавче провадження ВП № 65801241 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» коштів.

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерстваюстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок»),

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу II Порядку.

Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - «Перелік»).

Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи:

08.07.2021якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

08.07.2022за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин".

Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Суд звертає увагу на те, що ухвалою від 12.07.2021 у відповідача та приватного нотаріуса було витребувано належним чином засвідчені копії документів, які підтверджують наявність боргу ОСОБА_1 , докази беззаперечності боргу, підтвердження надходження повідомлень відповідачу, та були надані нотаріусу, на підставі яких видано виконавчий напис. На виконання ухвали зазначені документи суду не надані.

В той же час, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

4.1 ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Тобто, на день постановления виконавчого напису 14.03.2020, чинна редакція Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року в частині Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (п.2) передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Як вбачається з витребуваних доказів, які надані суду державним виконавцем, нотаріусу було надано лише письмову версію Договору, який був укладений в електронній формі. Суд звертає увагу, що підписання Позичальником договору відбувалося шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Крім того, суд звертає увагу на те, що зазначена вище постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у Справі № 826/20084/14 мотивована тим, що зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не враховують положень п. 6 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якого, якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність. Таким чином, законодавець забезпечує право боржника на захист його інтересів шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, у пункті 2 Переліку відсутня вимога про надання нотаріусу документів, які б підтверджували повідомлення боржника кредитором про наявність заборгованості та необхідність її погашення, що безперечно є порушенням прав боржника. Водночас, доповнений Постановою розділ Переліку «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» дозволяє кредиторам без повідомлення боржника здійснювати «односторонній» розрахунок заборгованості та звільняє кредитора від обов`язку доведення безспірності боргу, його суми та факту прострочення,, що згідно Постанови суду є порушенням вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». За таких обставин нотаріус не може здійснювати захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису.

Відповідно до п.п. 1.1., З.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються. Тобто, у разі відсутності заперечень боржника, вимога кредитора-заставодержателя вважається безспірною.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставо держателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Відповідно до п. 3.1., 3.5 ст. З Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як убачається з матеріалів справи, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, відтак, не виконані вимоги ч.І ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості. Відповідачем не надано суду для огляду та оцінки доказів направлення боржнику вимоги про погашення заборгованості у зазначеному розмірі, а, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що сума боргу, зазначена у виконавчому написі нотаріуса, яка розрахована відповідачем на дату звернення із заявою про вчинення виконавчого напису, не може бути визнана безспірною, оскільки вона не визнається позивачкою (вона заперечує саме отримання кредитних коштів), а також відсутні докази отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень у не менш ніж тридцятиденний строк, що є обов`язковою вимогою відповідно до п. 6 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи викладене, суд вважає, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити, зазначивши у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості та її розміру. Така ж правова позиція ВП ВС викладена у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16ц, від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17 та від 15.01.2020 у справі №305/2082/14ц та ін.

Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ст. 13 закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно з яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених ним позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У часник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідач не надав відзиву на викладені у позовній заяві аргументи та не з*явився у судове засідання, саме таким чином розпорядившись своїми правами. А тому, вирішуючи вимоги, суд враховує, що останній вчинений не на підставі нотаріального посвідченого договору і саме укладення договору не є безспірним. Задоволення позову не перешкоджає ТОВ «ВЕЛЛФІН» звернутися за стягненням зазначеної суми у судовому порядку.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача коштів стягнутих в межах виконавчого провадження № 65801241, на підставі зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса, суд звертає увагу, що жодного доказу проведення такого стягнення позивачем суду не надано. Тобто, вимога не доведена належними та допустимими доказами, а відтак, не підлягає задоволенню.

Судові витрати

Відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд при вирішенні питання розподілу судових витрат, присуджує стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 2, 10, 12, 49, 76,77-81, 82, 89, 247, 265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна та старший державний виконавець Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Іваненко Валерій Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною 24.05.2021, зареєстрований в реєстрі за № 50217, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості у розмірі 57260,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановления ухвали про залишенім заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 06.10.2021.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , за реєстр, за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 );

Відповідач: ТОВ «ВЕЛЛФІН» (м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48, );

Третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна ( АДРЕСА_2 )

старший державний виконавець Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Іваненко Валерій Михайлович (вул. І.Проскури, 26, смт. Іванків Київської області).

Суддя Н.П.Слободян