1Справа № 335/3888/21 2-н/335/275/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

13 квітня 2021 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись з матеріалами заяви комунального підприємства «Водоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

12.04.2021 до суду надійшла заява комунального підприємства «Водоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення загальним розміром 14 509,28 гривень.

Вивчивши подані матеріали, приходжу до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За приписами пункту третього частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Разом із тим, до заяви про видачу судового наказу не додано договору про надання послуг укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення

Підсумовуючи викладене, доходжу висновку, що стягувачем не додано до судового наказу копії договору, за яким пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості, що свідчить про недотримання стягувачем вимог п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України.

За таких обставин, оскільки заява про видачу судового наказу подана із порушенням п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, вважаю за необхідне згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України відмовити заявнику у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 161, 163166 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою комунального підприємства «Водоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Шалагінова