Справа № 266/3380/21
Провадженя№ 2/266/902/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м. Маріуполь Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину за період з жовтня 2020 року по травень 2021 року, понесених нею на лікування та забезпечення потреб дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 13133, 94 грн. В обґрунтування позову посилалась на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 11.08.2008 року було розірвано. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька ОСОБА_3 . Так, на підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 20.08.2008 рок, їй видано виконавчий лист №2-1769 про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів ОСОБА_2 щомісяця, до повноліття дитини. Відповідач офіційно працює у вагонному депо та отримує регулярно заробітну плату. На теперішній час, вона аліменти не отримує, розмір заробітної плати не є достатнім для належного утримання дитини, адже прожитковий мінімум постійно змінюється, зростають ціни на продукти харчування, одяг та всі інші товари повсякденного вжитку. Окрім того, донька потребує лікування, перебуває на диспансерному обліку у лікарів з діагнозом хронічний холецистит, хронічний гастрит з наслідками гастродуоденального рефлюкса. Ідеопатичний S подібний сколіоз 1 ступеня. З супутним діагнозом - синдром вегето-судинної дісфункції. Дисплатична кардіопатія. Плосковальгусні стопи, що потребує додаткових витрат. Щомісячно витрати складають на консультації у лікарні, проходження лікування та набуття лікувальних устілок кожні шість місяців, спеціалізованого взуття. Спільна донька декілька разів на рік перебуває на стаціонарному лікуванні з зазначеними діагнозами. На забезпечення потреб дитини нею у період 2020 року по травень 2021 року було витрачено на придбання: ліків на суму - 8414,25 грн., на засоби особистої гігієни - 451,48 грн., на воду - 460,90 грн., на спеціалізоване взуття - 1428 грн., супінатори - 840 грн., проїзд на відвідування лікарні та проїзд на придбання особистих речей для дитини 368 грн., поповнення мобільного -525,31 грн., придбання одягу - 646 грн.,а всього на загальну суму 13133,94 грн. Для подальшого лікування у неї відсутні кошти, тому вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою від 05 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

24.06.2021 року від позивача на адресу суду надійшла заява з долученням доказів по справі. у

01.09.2021 року від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 надійшов відзив, з посиланням на наступне. Позов ОСОБА_1 вважає безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до закону брати участь у додаткових витратах на дитину зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків, суд відносить частину витрат на іншого. Тобто, навіть у випадку документального підтвердження розміру зазначених у позовній заяві додаткових витрат, які понесла на утримання дитини (її медичного обстеження, лікування) вказана сума витрат розподіляється порівну на обох батьків. Позивачкою не додано до позовної заяви відповідний розрахунок додаткових витрат у хронологічному порядку, що позбавляє як відповідача так і суд можливості визначити конкретний розмір додаткових витрат. До додаткових витрат позивачка віднесла витрати, які є звичайними як то: придбання засобів особистої гігієни на суму 451,48 грн; на воду на суму 460,90 грн., проїзд на відвідування лікарні та на проїзд на придбання особистих речей на суму 368 грн.; поповнення мобільного рахунку на суму 525,31 грн.; придбання одягу для дитини на суму 646 грн., на загальну суму 2451,69 грн. Вказані витрати є звичайними витратами і не можуть бути віднесені до категорії додаткових витрат. Так, в товарному чеку від 21.05.2021 року зазначена купівля трикотажу жіночого, вартістю 387 грн., кросівок жіночих, вартістю 188, 00 грн., «батнік» вартістю 259 грн. Віднести ці витрати як додаткові витрати на дитину не має жодних підстав. Фактично, відсутні фіскальні чеки на придбання тих медичних препаратів, які (за консультативними висновками «Центру первинної медико-санітарної допомоги №4» від 02.11.2020 року (лікар Барабаш) від 02.11.2020 року (лікар Разінкова) від 21.04.2021 року (лікар Барабаш) були вписані для лікування дитини. Відсутні листи призначення медичних препаратів для лікування дитини. Відомості з листа призначення медичних препаратів для лікування дитини повинні співпадати з наявними фіскальними чеками аптек або медичних закладів м. Маріуполя. Позивачка зазначає, що дитина перебувала на стаціонарному лікуванні, але до позовної не долучені виписки із медичної картки стаціонарного хворого. Відсутні фіскальні чеки на придбання спеціального взуття та супінаторів за період з жовтня 2020 року по травень 2021 року на загальну суму 2268,00 грн. Позивачкою не визначений конкретний проміжок часу за який вона просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати. На підставі зазначеного, представник відповідає вважає, що надані позивачем в якості письмових доказів медичні документи, фіскальні чеки, не підтверджують додаткових витрат і не співпадають з медичними призначеннями. На підставі чого, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

21.09.2021 року від позивача до суду надійшли пояснення, в яких зазначено, що державний виконавець при нарахуванні аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 продовжувала нараховувати аліменти як на двох дітей у розмірі 1/3 частини, однак вона попереджала про здійснення неправильного розрахунку. На підставі чого, з червня 2020 року вона не отримує аліменти на доньку. У дитини багато тяжких захворювань, у зв`язку з тим, що вона обмежена матеріально, то вона не змогла дитині у 2021 році взяти путівку в санаторій. Дитині необхідно проходити лікування один раз на рік. Також адвокат Стеценко Л.В. звернув увагу, що у список вона включила суму за воду, тому пояснила, що під час обслуговування у дитячого гастроентеролога, лікар сказала, що дитина повинна випивати 1,5 літра води у день. Із-за гастриту і інших захворювань у дитини після прийому їжі часто зупиняється шлунок (мінеральна вода допомогає їй). Що стосується оплати за проїзд, то зазначила, що це є додатковими витратами і документи за проїзд надала суду тільки за дитину. Ще адвокат звернув увагу на поповнення рахунку мобільного телефона, тому зазначила, що дитина з березня 2020 року знаходилась на онлайн навчанні і тому була необхідність користування Інтернетом. Окрім цього, вона придбала для дитини електронний пристрій для навчання, який не включила до додаткових витрат. Насті по вимозі адміністрації школи №26 довелося покупати одяг для школи, туфлі, змінне та спортивне взуття, спортивний костюм, білу футболку та в деяких магазинах де було придбано одяг і взуття чеки не видавались і ці витрати вона також не внесла до позову як додаткові. Також не просить стягнути витрати на канцелярію, яку вона придбала для дитини. Дитині - підлітку потрібно купувати гігієнічні засоби для використання, засоби по догляду за собою, Настя потребує спеціального харчування, додаткових ліків, тому сума яка витрачається на дитину значно більша, ніж вона просить стягнути з відповідача. На жаль, вона не знала, що усі чеки повинні бути складені у хронологічному порядку, чеки з часом світлішають і це не залежить від неї.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 190 від 07.08. 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 3).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін по справі народилася донька ОСОБА_3 (а.с. 6).

Спільна дитина сторін проживає разом з матір`ю, що не заперечується відповідачем.

З доказів доданих позивачем до позовної заяви вбачається, що у значний проміжок часу, з 2016 року по 2021 рік, донька сторін ОСОБА_3 відвідувала лікарні, робила обстеження, перебувала на лікуванні.

У період з жовтня 2020 року по травень 2021 року позивач понесла витрати у розмірі 13133,94 грн. на лікування і засоби для забезпечення належних умов для життя дитини.

Понесення позивачем вказаних витрат підтверджується долученим до матеріалів справи платіжними документами (а.с. 8-27, 29-45).

Відповідно до довідки КНП ММР «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4 м. Маріуполя» від 08.04.2021 року за №88-22563-88.1, дитина ОСОБА_3 , знаходиться на «Д» обліку. Дитина потребує дієтичного харчування, ортопедичного взуття, планового обслідування (УЗІ. Гастроскопії, RO-графії) та проведення курсів противорецидивного лікування. (а.с.28).

З довідки виданої Приморським ВДВС у м. Маріуполі Східного МУМЮ (м. Харків) 17.06.2021 року за №27606257 вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , за виконавчими листами №2-1769/2008 від 22.05.2020 року та №266/5050/20 від 12.01.2021 року, відсутня та згідно перерахунку «Вагонного депо» станом на 01.06.2021 рік, переплата по аліментам складає 11899,48 грн. (а.с.50).

Частиною 1 ст. 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на доньку сторін ОСОБА_3 , суд враховує наступне.

Відповідно до ч 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

При цьому такі кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналіз норми ч. 1 ст. 185 СК України вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Верховний Суд зауважує, що до таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на якусь хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов (постанови Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №501/5060/15-ц, від 14 січня 2019 року у справі №751/4312/16-ц).

Частиною 2 ст. 185 СК України визначено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач витратила кошти на лікування доньки у сумі 8414,25 грн., на придбання води 460,90 грн., спеціалізованого взуття на суму 1428 грн., що також відносяться до витрат на лікування, що підтверджується чеками, квитанціями, копії яких додані до матеріалів справи.

Таким чином, сума додаткових витрат на лікування понесених ОСОБА_1 на дочку ОСОБА_3 , становить 10303,15 грн.

У відповідності до вимог діючого законодавства, брати участь у додаткових витратах на дитину зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина, а відтак визначена сума 10303,15 грн., підлягає поділу між сторонами і тому 1/2 частина понесених нею додаткових витрат на лікування дитини складає 5151,58 грн., які і підлягають стягненню з відповідача.

Що стосується вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на доньку за придбання: засобів особистої гігієни - 451,48 грн., витрат за проїзд на відвідування лікарні та проїзд на придбання особистих речей для дитини 368 грн., поповнення мобільного -525,31 грн., одягу - 646 грн., то суд вважає за необхідне відмовити у задоволені позову в цій частині, оскільки дані витрати є звичайними витратами, які зустрічаються у повсякденному житті і не можуть слугувати в якості додаткових витрат, а скріншоти поповнення мобільного рахунку додані позивачем до позову, жодним чином не свідчать про поповнення рахунку оператора мобільного зв`язку саме на номер телефону, який належить дитині, сума витрат за проїзд на відвідування лікарні та проїзд на придбання особистих речей для дитини є не встановленою, що саме дані витрати проводились на проїзд дитини до лікарні та інших місць.

Також, слід зазначити, що суд не приймає до уваги додані позивачем до суду 24.06.2021 року докази на підтвердження додаткових витрат на утримання дитини, оскільки додані квитанції, товарні чеки, медична довідка, консультативний висновок спеціаліста, датовані за межами періоду позовних вимог і прохальна частина позову не містить вимог до стягнення після травня 2021 року і тому суд не може вийти за межі позовних вимог заявлених позивачем.

Частинами 1, 2, 3 та 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позивач при зверненні до суду з позовом була звільнена від сплати судового збору за законом, тому суд покладає на відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 908 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273, 353, 430 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , додаткові витрати, пов`язані з лікуванням дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з жовтня 2020 року по травень 2021 року в розмірі 5151 грн (п`ять тисяч п`ятсот одну) грн. 58 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 ,

паспорт виданий 24.09.1998 року Приморським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя : Д.Г. Пантелєєв