ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/819/1225/21 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Полікарпової О.М.

суддів: Воронцової Л.П.

Ігнатенко П.Я.

секретар Автонагова Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційні скарги АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Войцеховської Я.В. від 15 квітня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про захист прав споживача, визнання незаконною відмови в обслуговуванні та зобов`язання розблокувати банківські картки та рахунки,

в с т а н о в и в

У грудні 2020 р. позивач звернувся до суду про захист прав споживача, в якій просить суд визнати незаконною відмову в обслуговуванні рахунків та карток відкритих на його ім`я та зобов`язати їх розблокувати; стягнути 5 000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він тривалий час є клієнтом АТ КБ «Приватбанк» та на його ім`я відкрито 2 рахунки як фізичної особи та як самозайнятої особи. 16.03.2020 р. при зверненні до кол-центра він дізнався від оператора, що обслуговування його рахунків призупинено та в подальшому надання йому банківських послуг буде неможливим, без пояснення причин такого призупинення. Отримати детальну відповідь на свій запит від представників банку йому не вдалося. Внаслідок неможливості скористатися своїми картками, на яких знаходились грошові кошти, особливо під час карантину, він був позбавлений можливості нормального існування, не міг придбавати продукти харчування та медикаменти. Блокування рахунку самозайнятої особи створило йому перешкоди у нормальній роботі, сплаті податків та єдиного соціального внеску. Його рахунки були підв`язані до виконавчих проваджень та договорів. До цього часу на рахунках залишаються його кошти, якими він не може скористатися. Оцінює завдані моральні страждання в розмірі 5 000грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 15 квітня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано незаконною відмову Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" в обслуговуванні рахунків та карток відкритих на ім`я ОСОБА_1 та зобов`язано розблокувати рахунки та картки відкриті на його ім`я.

В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржили в апеляційному порядку обидві сторони.

У своїй скарзі ОСОБА_2 зазначає про те, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено йому у відшкодуванні моральної шкоди, оскільки вона є доведеною. Посилання суду на ненадання ним доказів на підтвердження наявності коштів на його рахунках апелянт вважає неспроможним, так як є беззаперечним той факт, що він не може отримати вказану інформацію через відсутність доступу до своїх рахунків. Просить судове рішення в оскаржуваній частині скасувати і постановити нове, про задоволення його позову в повному об`ємі.

Представник АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати судове рішення в частині задоволених позовних вимог, зазначаючи про те, що суд неправильно оцінив надані банком докази і не звернув увагу на те, що підстави для припинення обслуговування платіжної картки зазначені в Умовах та правилах надання банківських послуг. Такою підставою є виникнення овердрафту. Законом України «Про банки і банківську діяльність» передбачені й інші підстави для зупинення банком власних видаткових операцій. Разом з тим зазначає, що банк не зобов`язаний надавати більш детальні пояснення з цього приводу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є клієнтом АТ КБ «Приватбанк». На його ім`я відкрито поточні рахунки.

Відповідно до ст. 55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банк як суб`єкт публічної діяльності здійснює надання банківських послуг необмеженому колу осіб на підставі їх заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг (далі - Умови), які розміщуються на офіційному сайті у мережі інтернет і є невід`ємною частиною договору банківського обслуговування.

Банк не має права визначати та контролювати напрямки використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідност.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

З листа АТ КБ «Приватбанк» від 19.03.2020р. № 20.1.0.0.0/7-200319/3151 вбачається, що обслуговування позивача призупинено. Отримання позивачем банківських послуг і обслуговування рахунків в Банку в подальшому буде неможливим. Також зазначається, що чинним законодавством не передбачений обов`язок Банку надавати більш детальні пояснення з цього приводу.

Листами АТ КБ «Приватбанк» від 13.04.2020р., 13.05.2020р. 03.07.2020р. позивача повідомлено, що підставою для припинення обслуговування платіжних карток є п. 2.1.4.51.2 Умов і правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.4.51.2 Умов у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов договору та/або у разі виникнення овердрафта Банк має право призупинити розрахунки за карткою (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень та/або відмовити від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин), а також вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або у визначеній Банком частці у разі невиконання власником та/або довіреною особою власника своїх боргових зобов`язань та інших зобов`язань за договором.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивачем були порушені умови договору або вимоги закону, за яких блокування карткового рахунку могло б вважатися правомірним. Відповідачем не було повідомлено, у зв`язку з чим була заблокована картка позивача.

Правомірність блокування карткового рахунку є можливою лише у випадку подальшого вчинення банком дій, визначених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму», а також за умови дотримання строків зупинення фінансових операцій та блокування картки.

Такого висновку дійшов Верховний Суд, виклавши його у постанові від 30 січня 2019 року (справа №235/5583/16).

Поряд з цим, на погляд Верховного Суду, від банку вимагається обов`язкове обґрунтування відмови в обслуговуванні рахунків клієнта.

Так, Верховний Суд у своїх постановах від 29.04.2020 у справі №910/3245/19 і від 10.12.2020 у справі №910/507/20 акцентує увагу на тому, що банк не наділений необмеженим правом на відмову від обслуговування клієнта навіть на підставі присвоєння клієнту неприйнятно високого ризику.

У матеріалах справи відсутні докази здійснення позивачем незаконних операцій, на підставі чого було заблоковано його картковий рахунок, що стало підставою для задоволення позову ОСОБА_1 .

Апелянт АТ КБ «Приватбанк» належним чином не обґрунтував правомірність блокування карткового рахунку, відкритого на ім`я позивача, доказів на підтвердження наявності порушень позивачем вимог законодавства, за наслідками яких було заблоковано його картковий рахунок суду не надав.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про задоволення позову в частині визнання незаконною відмови в обслуговуванні рахунків та карток відкритих на позивача, зобов`язання їх розблокувати та наявність підстав для зобов`язання відповідача скасувати встановлені для позивача обмеження права на користування рахунком є правильним.

Доводи апеляційної скарги АТ КБ «Приватбанк» зводяться до незгоди з оцінкою суду наявних у справі доказів. Разом з тим доказів на спростування висновку суду, які б свідчили про порушення позивачем Умов та правил надання банківських послуг та давали би банку підстави для відмови у наданні позивачу банківських послуг і обслуговування його рахунків апелянт не надав ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції, що дає підстави суду апеляційної інстанції погодитись з висновком суду першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.

Постановляючи в цій частині рішення, суд першої інстанції послався на те, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі, достовірні та достатні докази наявності на рахунках позивача грошових коштів та їх сума, що є підставою для визначення можливості робити відповідні покупки, тобто позивачем не доведено підстави моральних страждань передбачені ст.23 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов такого висновку через порушення норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав клопотання про витребування доказів, які містять інформацію про обслуговування відкритих на його ім`я договорів та рахунків, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що на його запити банк такі докази не надає і це твердження позивач підтвердив листами банку.

У відповідності до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Суд, в свою чергу, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункт 4 частини 5 статті 12 ЦПК).

У даній справі суд 16.02.2021 року постановив ухвалу про витребування у АТ КБ «Приватбанк» документів щодо обслуговування рахунків, відкритих на ім`я позивача (а.с.43). Однак відповідач обмежився наданням лише 2 документів: заяви про відкриття поточного рахунку та анкети-заяви, які не містять інформації про рух коштів по рахунках та про наявність на них коштів на момент блокування карток.

При цьому суд, в порушення вимог цивільного процесуального законодавства, поклав негативні наслідки ненадання стороною у справі витребуваних доказів на іншу сторону, яка не могла надати вказані докази з об`єктивних причин.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зобов`язав представника відповідача надати документи, які були витребувані судом першої інстанції.

З наданої банком виписки по рахунку за договором № б/н, власник рахунку ОСОБА_1 за період з 01.01.1999 по 27.09.2021 вбачається, що на час блокування платіжної картки на рахунку позивача знаходились кошти в сумі 2754, 63 грн і після її блокування кошти постійно надходили, але отримати їх позивач зміг у відділенні банку, за його поясненнями - за допомогою працівників поліції.

Велика Палата Верховного Суду, відступивши від раніше оприлюдненої позиції, у постанові від 01.09.2020 у справі №216/3521/16-ц, посилаючись на положення ст.16, 23 ЦК та виходячи зі змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому, зазначила, що така компенсація повинна відбуватись у будь-якому випадку спричинення шкоди, оскільки право на відшкодування виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм.

Звертає на себе увагу сам по собі факт відмови від обслуговування клієнта без будь-яких пояснень, що в сенсі Закону України «Про банки і банківську діяльність» є неправомірною поведінкою.

Суд першої інстанції, встановивши порушення прав позивача ОСОБА_1 , як споживача банківських послуг, безпідставно відмовив у задоволенні позову про відшкодування на його користь моральної шкоди, яку позивач обґрунтував у позовній заяві.

За таких обставин рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з постановлення нового судового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.374, 375, 376, 381 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу АТ КБ «Приват Банк» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 15 квітня 2021 року в частині відмови у відшкодуванні моральної шкоди скасувати та постановити у цій частині нове судове рішення яким позов задовольнити. Стягнути з АТ КБ "Приват Банк на користь ОСОБА_1 5000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.М. Полікарпова

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ П.Я. Ігнатенко

Повний текст постанови складено 05 жовтня 2021 року

Суддя О.М. Полікарпова