Справа № 219/7422/21
Провадження № 2/219/2707/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

судді Лапченко О.М.,

за участі секретаря Азямової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до Бахмутської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0559 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :00:008:0636 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 75 років померла мати позивача ОСОБА_2 , після її смерті відкрилась спадщина на майно, яке складається з будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки загальною площею 00559 га. Під час оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.10.2007 року нотаріус зазначила спадковим майном лише житловий будинок з надвірними спорудами та побудовами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 560,0 кв. м. Як з`ясувалось лише у червні 2021 року, під час отримання кадастрового номеру, спірна земельна ділянка, на якій розташовано будинок, також є спадщиною позивача від матері на підставі рішення виконкому Артемівської міської ради від 21.01.1998 року № 34. Під час виготовлення документації для присвоєння кадастрового номеру встановлено, що один примірник державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДН № 044153 зберігається у міськрайонному управлінні у Бахмутському районі та м. Бахмуті Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області. Вказує, що вона є єдиним спадкоємцем за законом померлої матері. З метою отримання у власність спадкового майна, що належало ОСОБА_2 на момент смерті, позивач звернулась з відповідною заявою до державного нотаріуса Першої бахмутської державної нотаріальної контори, але нотаріусом було відмовлено в наданні свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Підставою відмови є те, що ОСОБА_1 не може надати правовстановлюючий документ про належність спадкодавцю земельної ділянки, а саме - державний акт на право приватної власності на землю, таким чином позивач не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, оскільки відсутній державний акт. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15 червня 2021 року за спадкодавцем ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0559 га, яка знаходиться на території Бахмутської міської ради за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи належним чином був повідомлений, надав письмову заяву про розгляд справи без присутності представника Бахмутської міської ради, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Стаття 77 ЦПК України передбачує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську (нині Бахмут) Артемівського (нині Бахмутського) міськрайонного управління юстиції (а.с.18).

ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , 11.10.1975 року зареєстрували шлюб, про що, в книзі реєстрації шлюбів 1975 року 11 жовтня зроблено відповідний актовий запис за № 821, після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську (нині Бахмут) Артемівського (Бахмутського) міськрайонного управління юстиції (а.с.17).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську (нині Бахмут) Артемівського міськрайонного управління юстиції (а.с.16).

Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.10.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Артемівської (нині Бахмутської) державної нотаріальної контори Букрей Г.П., спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її донька ОСОБА_1 , що мешкає в АДРЕСА_1 , спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається із: жилого будинку з надвірними спорудами та побудовами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці розміром 560,0 кв.м. (а.с.13).

ОСОБА_1 звернулась до ФОП ОСОБА_7 з заявою від 17.05.2021 року з замовленням про розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до завдання на складання технічної документації (а.с.12 на звороті).

Фізична особа підприємець ОСОБА_7 згідно договору № 170521 від 17.05.2021 року розробив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :00:008:0636 (а.с.12).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-021 від 15.06.2021 року, кадастровий номер земельної ділянки :00:008:0636, місце розташування: АДРЕСА_1 , цільове призначення 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), форма власності: приватна власність, площа земельної ділянки 0,0559, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), 17.05.2021, ФОП ОСОБА_7 , дата державної реєстрації земельної ділянки 15.06.2021 року, власник земельної ділянки ОСОБА_2 , право власності на підставі рішення органу місцевого самоврядування виконкому Артемівської міської ради від 21.01.1998 року (а.с.11).

Постановою від 26.06.2021 року державний нотаріус Першої бахмутської державної нотаріальної контори Шеллар В.Л. відмовив ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії на підставі розділу 2, глави 10 п 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Виходячи з цього, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, може бути здійснена тільки після подання правовстановлюючого документу про належність земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 спадкодавцю, який пройшов реєстрацію у відповідному органі державної реєстрації прав на нерухоме майно, а спадкоємець ОСОБА_1 такого документа нотаріусу не надала у зв`язку з його втратою (а.с.10).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 01.02.1998 року ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення виконкому Артемівської міської Ради народних депутатів від 21.01.1998 року № 34 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0559 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Артемівської міської ради, ділянка № НОМЕР_4 , землю передано для обслуговування житлового будинку у господарських будівель (а.с.15).

Згідно листа головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Управління у Бахмутському районі від 04.10.2021 року № 56/29-21 станом на 01.01.2013 року, земельна ділянка площею 00559 га, по АДРЕСА_1 знаходиться у власності ОСОБА_2 , що підтверджується державним актом на право власності на землю від 01.02.1998 року.

На підставі листа Артемівського міськрайонного суду від 30.09.2021 року Першою бахмутською державною нотаріальною конторою надана копія спадкової справи № 322/07 на майно ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка містить: заяву ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом; витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи) спадкодавець ОСОБА_2 ; витяг зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) ОСОБА_2 склала заповіт номер № 512808, стан його чинний; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі заповіту номер витягу 9586802 від 10.05.2007 року; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи відносно спадкодавця ОСОБА_2 ; свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; свідоцтво про право власності на жилий будинок від 10.09.2001 року, який розташований в АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 ; реєстровий напис, відповідно до якого жилий будинок зареєстрований в Артемівському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за ОСОБА_2 та записаний в реєстрову книгу № 31 за зареєстрованим номером 4799; витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно номер витягу 16040439 від 24.09.2007 року ОСОБА_2 зареєструвала свідоцтво про право власності від 10.09.2001 року в Комунальному підприємстві «Артемівське бюро технічної інвентаризації» на будинок АДРЕСА_1 ; витяг з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, номер витягу 14720183 від 03.10.2007 року, тип обтяження заборона, арешт у реєстрі прав власності на об`єкти нерухомого майна, а саме будинок АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_2 ; лист філії Артемівського відділення № 21 ПАО «Державний Ощадбанк України» № 2009 від 18.09.07 року , відповідно до якого на ім`я ОСОБА_2 в філії 21/02 є рахунки: № НОМЕР_6 з залишком 0,42 грн., та № 976/3093 з залишком 4071,35 грн., ці вклади нікому не заповідані; свідоцтво про право на спадщину за законом від 03.10.2007 року спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її донька ОСОБА_1 , яка мешкає в АДРЕСА_1 , спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається із жилого будинку з надвірними спорудами та побудовами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці розміром 560,0 кв.м.; свідоцтво про право на спадщину за законом від 03.10.2007 року, відповідно до якого спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її донька ОСОБА_1 , що мешкає в АДРЕСА_1 , спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з грошових внесків з належними до них відсотками та компенсаційними рахунками в філії ощадного банку № 21/02 м. Артемівська (нині Бахмут), рахунки № 17492 976/3093, які належали спадкодавцю на підставі довідки відділення Ощадного банку № 21 м. Артемівська (нині Бахмут) від 18.09.2007 року за № 2009; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі номер витягу 11245942 від 03.10.2007 року свідоцтва про право на спадщину номер спадкової справи 42378594, спадкодавець ОСОБА_2 , свідоцтво про право на спадщину номер 43200189, спадкоємець ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ступінь спорідненості перший.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно з ч. ч.1, 4 ст. 374 ЦК України суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади, права та обов`язки суб`єктів права власності на землю (земельну ділянку) встановлюється законом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно ст. 152 Земельного Кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б). відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпек) порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" із змінами та доповненнями, внесеними відповідно до постанови № 2 Пленуму Верховного суду України від 19.03.2010 року спори, пов`язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 Земельного Кодексу шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту.

За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

Аналогічна правова позиція також висловлена Верховним Судом України в постановах від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16 та інших.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За приписами ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Після смерті матері єдиним її спадкоємцем є позивач, що підтверджується повідомленням нотаріальної контори.

Позивач зазначає, що підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стала відсутність у неї оригіналу державного акту про право власності на землю. Позивач змушена звернутися за захистом своїх спадкових прав до суду.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог.

Оскільки позивач є спадкоємцем ОСОБА_2 , інших спадкоємців не встановлено, суд вважає доведеними та законними вимоги позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку.

На підставі вищевказаного, керуючись ст. ст. 13, 76-77, 81-82, 263-265, 268, 272, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Бахмутської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну ділянку, площею 0,0559 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :00:008:0636.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.М. Лапченко 07.10.2021