ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1325/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №693/2/21 Категорія: Шимчик Р. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року : Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Любченко Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу Київського національного торговельно-економічного університету на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 12 квітня 2021 року, постановлене в складі судді Шимчика Р.В., у справі за позовом Київського національного торговельно-економічного університету до ОСОБА_1 про відшкодування збитків (витрат на навчання), завданих університету, повний текст рішення складено 12 квітня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

В січні 2021 року Київський національний торговельно-економічний університет звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків (витрат за навчання), завданих університету.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що наказом КНТЕУ №2630 від 14 вересня 2016 року відповідач з 01 жовтня 2016 року зарахований до аспірантури університету за спеціальністю 122 Комп`ютерні науки та інформаційні технології за державним замовленням.

01 жовтня 2016 року між позивачем в особі проректора з наукової роботи ОСОБА_2 та відповідачем укладено угоду №98/16-А/в про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення.

Термін навчання аспіранта ОСОБА_1 згідно угоди складав з 01 жовтня 2016 року до 30 вересня 2020 року.

На засіданні вченої ради КНТЕУ від 24 листопада 2016 року було затверджено тему дисертаційної роботи відповідача, індивідуальний навчальний план та план наукової роботи.

04 лютого 2019 року на третьому році навчання відповідачу за його заявою була надана академічна відпустка з 01 лютого 2019 року до 20 листопада 2019 року.

21 листопада 2019 року відповідач приступив до навчання після академічної відпустки відповідно до наказу №3986 від 21 листопада 2019 року, термін якого складав до 20 липня 2021 року.

03 липня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про відрахування з аспірантури за власним бажанням.

Наказом КНТЕУ №1396 від 07 липня 2020 року на підставі результатів засідання вченої ради КНТЕУ, відповідача відраховано з аспірантури університету за власним бажанням з відшкодуванням вартості навчання згідно розрахунку.

Позивачем 08 липня 2020 року відповідачу було направлено лист №1377/21 з повідомленням про відрахування з аспірантури та про необхідність відшкодувати вартість навчання в аспірантурі.

Даний лист відповідач отримав 14 липня 2020 року.

Таким чином, відповідач належним чином свої зобов`язання за угодою перед університетом не виконав, а саме не виконав роботу над дисертацією за третій та четвертий роки навчання, не захистив дисертаційну роботу, згідно з індивідуальним планом, чим порушив вимоги пунктів 4,6,7 ст. 16 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 309 від 01 березня 1999 року (чинне на момент зарахування в аспірантуру).

Пунктом 22 Положення встановлено, що аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин.

Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України.

Також, пунктами 4.1, 3.7 угоди передбачено, що аспірант може бути відрахований за грубе порушення Правил внутрішнього розпорядку КНТЕУ, вчинення протиправних дій, а також невиконання індивідуального плану роботи аспіранта без поважних причин, передбачених законодавством України, та відшкодовує КНТЕУ вартість навчання в аспірантурі згідно з розрахунком університету.

Оскільки відповідач належним чином не виконав покладені на нього угодою обов`язки, він повинен відшкодувати понесені університетом витрати державні кошти, що були затрачені на його навчання.

За наведених підстав позивач просив суд стягнути з відповідача витрати за навчання в аспірантурі КНТЕУ на загальну суму 42920 гривень 08 копійок.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 12 квітня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд виходив з того, що в обґрунтування позовних вимог позивач послався на пункти 3.7, 4.1 угоди та п.22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою КМУ від 01.03.1999 року №309, згідно яких аспірант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, передбачених пунктом 19 цього Положення. Однак вищезазначеним Положенням і угодою, укладеною між сторонами, не передбачено відшкодування вартості навчання в разі звільнення аспіранта за власним бажанням.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Київський національний торговельно-економічного університет подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що судом в неповному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано неналежну оцінку доказів у справі, порушення норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вмотивовуючи доводи апеляційної скарги вказує, що відмова відповідача від продовження навчання призвела до порушення обов`язків про виконання індивідуального плану без поважних причин. Причина відрахування «за власним бажанням» не може бути визнана поважною причиною невиконання індивідуального плану. Крім того, відповідач не надав в установленому порядку підтвердження поважної причини, що зумовила неможливість подальшого продовження навчання в аспірантурі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , посилаючись на те, що судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин у справі, підтверджених дослідженими в судових засіданнях доказами, застосувавши норми матеріального права та дотримавшись норм процесуального права прийнято законне та обґрунтоване рішення, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду-без змін.

Вказує, що відрахування його з аспірантури за власним бажанням не може бути передумовою для відшкодування витрат на навчання, оскільки власне бажання і невиконання індивідуального навчального плану є окремими, самостійними і незалежними одна від одної підставами. Доводи позивача про невиконання відповідачем індивідуального плану роботи необґрунтовані, оскільки третій рік навчання він пропустив у зв`язку з академічною відпусткою, під час четвертого року навчання його було відраховано, тоді як за перших два роки перебування в аспірантурі ним повністю було виконано індивідуальний план роботи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом проректора КНТЕУ №2630 від 14 вересня 2016 року відповідач з 01 жовтня 2016 року зарахований до аспірантури університету на очну (денну) форму навчання за державним замовленням за спеціальністю Комп`ютерні науки та інформаційні технології з терміном навчання в аспірантурі чотири роки, з 01 жовтня 2016 року до 30 вересня 2020 року (а.с. 17-19).

01 жовтня 2016 року між позивачем в особі проректора з наукової роботи Мельниченко С.В. та відповідачем укладено угоду №98/16-А/в про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення (а.с.20-21).

Відповідно до пункту 3.7. угоди відповідач зобов`язаний відшкодувати вартість навчання в аспірантурі відповідно до п.22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 309 від 01 березня 1999 року та згідно з розрахунком університету у разі відрахування з причин, передбачених п. 4.1. цієї угоди.

Пунктом 4.1 вказаної угоди встановлено, що аспірант може бути відрахований за грубе порушення статуту, Правил внутрішнього розпорядку університету, Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів КНТЕУ, невиконання наказів ректора, вчинення протиправних дій, а також невиконання індивідуального плану роботи аспіранта без поважних причин, передбачених законодавством України, з наступним відшкодуванням вартості навчання.

Відповідно до наказу ректора КНТУ від 04 лютого 2019 року на третьому році навчання відповідачу за його заявою була надана академічна відпустка з 01 лютого 2019 року до 20 листопада 2019 року (а.с. 36).

21 листопада 2019 року відповідач приступив до навчання після академічної відпустки відповідно до наказу ректора університету №3986 від 21 листопада 2019 року, термін якого складав до 20 липня 2021 року (а.с. 37).

03 липня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про відрахування з аспірантури університету за власним бажанням (а.с. 38).

Наказом ректора КНТЕУ від 7 липня 2020 року №1396, відповідно до ч.1 ст.46 Закону України «Про вищу освіту», порядку підготовки здобувачів вищої освіти (наукових установах), затвердженого постановою КМУ від 23 березня 2016 року № 261, відповідача відраховано з аспірантури університету за власним бажанням з відшкодуванням вартості навчання згідно розрахунку.(а.с.39)

Позивачем 08 липня 2020 року відповідачу було направлено лист №1377/21 з повідомленням про відрахування з аспірантури та про необхідність відшкодувати вартість навчання в аспірантурі у розмірі 42920 гривень 08 копійок (а.с. 41).

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 61 Закону України «Про вищу освіту» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, здобувачами вищої освіти є, зокрема, аспірант - особа, зарахована до вищого навчального закладу (наукової установи) для здобуття ступеня доктора філософії.

Згідно з частиною першою статті 46 Закону України «Про вищу освіту» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; власне бажання; переведення до іншого навчального закладу; невиконання навчального плану; порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; інші випадки, передбачені законом.

З вказаної норми права слідує, що звільнення за власним бажанням є окремим від інших видів відрахування.

Підготовка в аспірантурі і докторантурі здійснюється за рахунок, зокрема, коштів Державного бюджету України - за державним замовленням для роботи у державному секторі народного господарства (підпункт 1 пункту 4 Положення № 309).

Відповідно до підпункту 4 пункту 16 Положення № 309 аспіранти і докторанти зобов`язані виконувати індивідуальний план роботи над дисертацією. Індивідуальний план роботи аспіранта передбачає складання кандидатських іспитів із спеціальності, іноземної мови та філософії, а у разі необхідності - додаткового іспиту, визначеного рішенням спеціалізованої вченої ради закладу, установи, де передбачається захист дисертації, і заліків з дисциплін, визначених рішенням вченої ради вищого навчального закладу, наукової установи з урахуванням профілю підготовки, а також педагогічна практика.

Встановлено, що відповідача відраховано з аспірантури за власним бажанням за згодою позивача. У наказі від 7 липня 2020 року № 1396 зазначено підставу для відрахування - за власним бажанням.

Відповідно до пункту 16 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 309 від 01 березня 1999 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, аспіранти і докторанти зобов`язані: 1) дотримуватися вимог законодавства, моральних, етичних норм поведінки; 2) глибоко оволодівати знаннями, практичними навичками, професійною майстерністю, підвищувати загальний культурний рівень; 3) опанувати методологію проведення наукових досліджень; 4) виконувати індивідуальний план роботи над дисертацією. Індивідуальний план роботи аспіранта передбачає складання кандидатських іспитів із спеціальності, іноземної мови та філософії, а у разі необхідності - додаткового іспиту, визначеного рішенням спеціалізованої вченої ради закладу, установи, де передбачається захист дисертації, і заліків з дисциплін, визначених рішенням вченої ради вищого навчального закладу, наукової установи з урахуванням профілю підготовки, а також педагогічна практика; 5) звітувати про хід виконання дисертації на засіданні кафедри, відділу, лабораторії, вченої ради вищого навчального закладу, наукової установи; 6) у встановлений термін захистити дисертацію або подати її спеціалізованій вченій раді; 7) дотримуватися статуту і правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи.

Згідно з пунктом 22 Положення аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, передбачених пунктом 19 цього Положення. Рішення про відрахування аспіранта або докторанта приймає вчена рада вищого навчального закладу, наукової установи. На підставі рішення вченої ради аспірант або докторант відраховується з аспірантури або докторантури наказом керівника вищого навчального закладу, наукової установи. Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України.

Умовами укладеної між сторонами угоди та нормами законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин, зокрема Положенням № 309, не передбачено відшкодування аспірантом вартості навчання у разі відрахування за власним бажанням.

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для відшкодування вартості навчання ОСОБА_1 , оскільки останнього було відраховано з аспірантури за власним бажанням.

Зазначений висновок узгоджується з постановою Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі № 639/3566/17.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 386 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Київського національного торговельно-економічного університету залишити без задоволення, а рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 12 квітня 2021 року у справі за позовом Київського національного торговельно-економічного університету до ОСОБА_1 про відшкодування збитків (витрат на навчання), завданих університету залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 30 вересня 2021 року.

Судді