Справа №265/2011/20
Провадження №2/265/97/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Вайновського А. М., за участю секретаря судових засідань Гавшиної А.С., представника позивача ОСОБА_1 в особі адвоката Кашуби Наталії Олександрівни, відповідачки ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника відповідачки в особі ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, треті особи: Перша маріупольська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Маріупольської міської ради

ВСТАНОВОВ:

17 березня 2021 року представник позивача - адвокат Кашуба Н.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, треті особи: Перша маріупольська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Маріупольської міської ради. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те що, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивачки ОСОБА_6 , відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, вона фактично прийняла спадкове майно за законом, яке залишилося після смерті спадкодавця: 1/3 квартири АДРЕСА_1 , де мешкає одноособно. Інша частина спадкової маси, яка складалася з квартири АДРЕСА_2 на час смерті спадкодавця знаходилась в іпотеці у ПрАТ «УкрСимббанк». Відповідно до вимог ст.1296-1297 ЦК України, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, ОСОБА_1 звернулася до Першої Маріупольської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене спадкове майно. В свою чергу, нотаріусом Першої державної нотаріальної контори, позивачу було роз`яснене, що отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно вона не може у зв`язку з тим, що пропущено встановлений шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини. Своєчасно, тобто у визначений законом шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця, позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернулася у зв`язку з певними обставинами: спадкодавець за свого життя, на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 /н від 25.01.2007 року наряду з позивачкою набув право власності на частину квартири АДРЕСА_1 . В подальшому, син у 2008 році оформив споживчий кредит на придбання житла, а саме квартири АДРЕСА_2 . Позивачка разом з сином отримували житло ( АДРЕСА_3 ) та мешкали в ньому спільно з родиною сина до 2009 року, після смерті сина вона залишилась проживати та користуватися житлом повністю. Щодо іншої спадкової маси, яка складається з частини квартири АДРЕСА_2 , то, зазначене житло знаходилось в заставі,оскільки було придбано в рамках споживчого кредиту, після смерті ПрАТ «УкрСиббанк» надіслав вимогу до спадкоємців щодо погашення існуючої заборгованості (35100,35 доларів США). Про обставини, щодо оформлення ОСОБА_2 усіх необхідних документів на спадкове майно позивач дізналася тільки у січні 2020 року, коли до неї провідати приїхав другий син з невісткою. Вони звернулися до нотаріуса за для отримання консультації щодо розпорядження частиною майна, яке належить безпосередньо позивачу (дарування, заповіт, тощо...) оскільки позивач останнім часом фізично дуже погано себе почуває та не змозі повноцінно обходитись без сторонньої допомоги. Перевіривши реєстр прав власності на нерухоме майно нотаріус надав інформацію про те, що спадкова справа після смерті сина позивача була відкрита у 2018 році в Першій державній нотаріальній конторі, а дружиною померлого - ОСОБА_2 на даний час вже оформлені всі спадкові документи. З моменту смерті власного сина, за домовленістю між спадкоємцями та до моменту, коли позивач дізналася про факт того, що всі відповідні документи на спадкове майно вже оформлено, маючи замалу пенсію, вона кожного місяця віддавала ОСОБА_2 гроші на погашення боргу за частину спадкового майна та довіряючи своїй невістці, сподівалася, що після смерті сина не залишиться на вулиці. Просе врахувати суд, що їй 69 років, вона хворіє та відповідно не змозі повноцінно себе забезпечувати,постійно потребує сторонньої допомоги. З 18.06.2006 року перебуває на обліку у КП ГБ №4 по загальному захворюванню. На підставі вище викладеного просить суд, визначити ОСОБА_1 , додатковий строк 2 місяці для подачі в Першу Маріупольську державну нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті її сина - ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 квітня 2020 року дана справа була призначена за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання.

10 липня 2020 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, яким останній просив суд в задоволені позову відмовити, враховуючи наступне.Так, 16 березня 2018 року загинув її чоловік - ОСОБА_7 , син позивачки по справі.Станом на день смерті чоловіка вони разом з ним та дітьми постійно мешкали за адресою: АДРЕСА_4 .Місцем проживання позивачки у той час і тепер є квартира АДРЕСА_1 , отже, позивач і спадкодавець проживали за різними адресами.Оскільки ОСОБА_7 не складав заповіту, спадкування після його смерті здійснювалося за законом.Позивачка не надала ніяких доказів того, що саме вона зверталася до адвоката за юридичною консультацією; що вона повідомляла ОСОБА_1 про непотрібність звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини; що ОСОБА_1 кожний місяць надавала гроші на погашення кредитної заборгованості. Вона не повідомляла позивачку про непотрібність звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, взагалі на протязі тривалого часу після смерті свого чоловіка знаходилася дуже в важкому психологічному стані. Від позивача грошей на виплату кредитної заборгованості не отримувала, всю заборгованість після смерті свого чоловіка сплачувала самостійно. Ніяким чином не заважала позивачці прийняти спадщину. Перебування майнау заставі чи у іншому обтяженні, не заважало подати позивачці заяву про прийняття спадщини. Тим більше, що квартира АДРЕСА_1 , у якій проживає позивачка і частка якої також входила до складу спадщини, ніколи під жодним обтяженням не знаходилась. Додані до позову позивачкою медичні довідки про звернення за медичною допомогою або підтверджуючи медичні огляди позивачки у період до 16 березня 2018 року та після 17 вересня 2018 року не мають значення длявирішення цієї справі, адже до 16 березня 2018 року спадщина ще не відкривалася, а після 17 вересня 2018 року подавати заяву про прийняття спадщини було вже неможливим.

17 лютого 2021 року від представника позивача ОСОБА_8 надійшла уточнена позовна заява відповідно до якої, представник позивача просив суд визначити причину пропуску шестимісячного строку на прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_1 поважною. Просила суд врахувати що згідно ст.63 Закону України Про нотаріат, що обов`язковою та виключною обставиною є повідомлення нотаріусом спадкоємців про відкриття спадкової справи, що у випадку з позивачкою зроблено не було. На нотаріуса покладено законом обов`язок щодо повідомлення спадкоємців про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову в її прийняття. Як свідчать обставини справи нотаріус не вчинила жодних спрямованих на повідомлення позивача про відкриття спадщини, не здійснила цього виклик як спадкоємця за законом.

09 березня 2021 року до суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву. Відповідач ОСОБА_2 заперечувала щодо задоволення уточненої позовної заяви, вважає, що про смерть свого сина позивачу було достеменно відомо тому для прийняття нею спадщини не існувало жодних об`єктивних обставин, непереборних та істотних труднощів. Більш того, як вбачається з аналізу мотивувальної частини постанови Верховного Суду від 28.10.2019р у справі № 761/42165/17-ц, такі причини пропуску строку для прийняття спадщини, які необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, похилий вік, непрацездатність,відсутність коштів для прийняття спадщини не можуть бути визнанні поважними. Просить в позові відмовити, оскільки поважних причин пропуску подачі заяви на прийняття спадщини у позивача були відсутні.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності за участі представника - адвоката Кашуба Н.О.

Представник позивача ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Також додала, що позивач є людиною похилого віку, потребує стороннього догляду, від відповідача вона дізналась, що після смерті сина в нього залишилось багато боргів перед банківськими установами, що теж стали причиною в несвоєчасної подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 (який діє згідно договору про надання юридичних послуг) в задоволені позову просили відмовити, при винесенні рішення прийняти доводи викладені у відзивах.

Від представника нотаріальної контори мається заява з проханням слухати справу за відсутності представника, рішення прийняти на розсуд суду.

Від представника Органу опіки та піклування Дубової М.О. (яка діє на підставі довіреності) мається заява про слухання справи за її відсутності.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що позивача вона знає більше 30 років, після смерті сини, її стан здоров`я значно погіршився, вона стала плутати час та події, могла загубитися на вулиці. Коли син був живий ОСОБА_10 працювала, хоча була вже на пенсії, допомагала йому сплачувати кредит. Після смерті сина вона вже не працювала, стан здоров`я не дозволяв. Сусіди часто приходять до неї щоб допомогти в побуті.

Світок ОСОБА_11 пояснила що позивачку вона знає з 1974 року, після смерті сина в неї почали бути проблеми з пам`яттю. Коли її другий син приїхав з Білорусії то поцікавився квартирою по проспекту Перемоги, і тільки тоді вона дізналась, що ОСОБА_2 вступила в спадщину.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що відповідач по справі ОСОБА_2 є її донькою. В 2019 ОСОБА_13 виплатила борг за квартиру, яка була в іпотеці. ОСОБА_10 відмовляла ОСОБА_14 у вступі в спадщину, оскільки перейдуть борги ОСОБА_15 на них.

Свідок ОСОБА_16 пояснила суду що під час поховань, ОСОБА_10 говорила, що вступати в спадщину не збирається, оскільки в неї є своя квартира.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з нормами ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій

Як встановлено судом та підтверджується наданими доказами, позивач ОСОБА_17 є матір`ю ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Актовий запис 461.

Згідно вимоги ПрАТ Укрсиббанк до спадкоємців від 02.04.2018, заборгованість ОСОБА_6 , станом на 27.03.2018 року становила 35 100,35 доларів США. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_6 передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно договору про надання споживчого кредиту №0 від 07 квітня 2008 року, укладеного між ПрАТ УкрСиббанк та ОСОБА_6 , останній отримав кредит в сумі 29000,00 доларів США.

Згідно реєстрації права власності на нерухоме майно №13563728 від 14.02.2007р., ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_18 є власниками 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , кожний.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 червня 2019 року, посвідченого державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Матвєєвою Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №9-505, спадщина, на яку у вказаних частках видано свідоцтво після смерті ОСОБА_6 , складається з Ѕ частки квартири АДРЕСА_2 . Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 видано ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 червня 2019 року, посвідченого державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Матвєєвою Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №9-506, спадщина, на яку в указаних частках видано свідоцтво після смерті ОСОБА_6 , складається з Ѕ частки квартири АДРЕСА_2 . Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 видано ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 червня 2019 року, посвідченого державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Матвєєвою Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №9-507, спадщина, на яку в указаних частках видано свідоцтво після смерті ОСОБА_6 , складається з Ѕ частки квартири АДРЕСА_2 . Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 видано ОСОБА_3 ..

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша, друга статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Отже, прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви або ці обставини суд визнав поважними.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, ОСОБА_1 посилалась на наявні хронічні захворювання, що загострились в неї у тому числі після смерті її сина (спадкодавця), а також погіршення властивостей своєї пам`яті, що на її погляд ускладнило правильне сприйняття часу та черговості подій.

Судом встановлено, що на підтвердження факту своєї хвороби позивач надав суду відповідні письмові докази виписка з історії хвороби за 13.07.2016р., 05.10.2018р., 14.05.18р., 09.07.2019р, 11.09.2019р., 29.10.2019р. (а.с.35-37 та а.с.106-112) з яких вбачається, що позивачка неодноразово зверталась до медичних закладів, у тому числі зі скаргами на вади з пам`яттю, галюцинації та інше.

Враховуючи, що наведеніпозивачкою обставини та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що причини пропуску строку прийняття спадщини необхідно визнати поважними, оскільки остання вчасно не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з причин суттєвого погіршення здоров`я, а таким чином суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.3, 5, 7, 8, 18, 229, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю 2 (два) місяці з дня набрання рішення суду законної сили, на подання до Першої маріупольської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) заяви про прийняття спадщини після смерті її сини ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua/sud0538/.

Повний текст судового рішення складено в десятиденний строк.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ),

Відповідачі: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 ).

Треті особи: Перша маріупольська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (юридична адреса: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, 21 ), Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Маріупольської міської ради (юридична адреса: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, 70)

Суддя А.М. Вайновський