Дата документу 28.09.2021 Справа № 317/3351/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/3351/20 Головуючий у 1 інстанції: Сакоян Д.І.
Провадження № 22-ц/807/2054/21 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

«28» вересня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Гончар М.С.,

секретар: Волчанова І.М.,

при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 22 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Запорізької гімназії №17 Запорізької міської ради, третя особа: ОСОБА_1 , про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який протягом розгляду справи уточнював, до Запорізької гімназії №17 Запорізької міської ради про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

Просив скасувати наказ про звільнення з посади електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування Запорізької гімназії № 17 Запорізької міської ради від 22.10.2020 року; поновити його на роботі на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування Запорізької гімназії № 17 Запорізької міської ради з 22.10.2020 року.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 11 січня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_1 .

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 22 березня 2021 року позов задоволено частково.

Скасовано наказ про звільнення електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування Запорізької гімназії № 17 Запорізької міської ради ОСОБА_3 від 22.10.2020.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування Запорізької гімназії № 17 Запорізької міської ради.

В іншій частині позову відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_3 на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування Запорізької гімназії № 17 Запорізької міської ради.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статей 12, 13, 77, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Законом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних права або виконанні обов`язків щодо доказів, а також і інших випадках, передбачених цим Кодексом, зокрема коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подають сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 17.10.2017 року був прийнятий на роботу на посаду електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 17 Запорізької міської ради Запорізької області.

Згідно з записом у трудовій книжці ОСОБА_3 від 11.09.2020 року Запорізька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 17 Запорізької міської ради Запорізької області змінила назву на «Запорізька гімназія № 17 Запорізької міської ради».

Відповідно до наказу № 214к/тр від 22.10.2020 року, який наданий позивачем разом із позовом, ОСОБА_3 звільнений за прогул з 22.10.2020 року на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України (т. 1 а.с. 9).

За змістом наказу № 214к/тр від 22.10.2020 року, який наданий третьою особою разом із письмовими поясненнями, ОСОБА_3 був звільнений за прогул з 22.10.2020 року згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України та відмову на зміну істотних умов праці згідно п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (т. 1 а.с. 124).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є членом Первинної профспілкової організації гімназії №17 Запорізької міської ради.

Згідно із ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), пунктами 25, 7 ст. 40 і пунктами 2, 3 ст. 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім визначених законом випадків.

Відповідно до ч. 9 ст. 43 КЗпП України, якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження у справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

За приписами частини третьої статті 252 КЗпП України звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об`єднання професійних спілок).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 336/5828/16 (провадження № 61- 30894сво18) зазначено, що "як при звільненні члена профспілкової організації без отримання попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації (стаття 43 КЗпП України), так і при звільненні члена виборного профспілкового органу без отримання попередньої згоди виборного органу, членом якого він є, а також вищого виборного органу цієї профспілки (стаття 252 КЗпП), суд має зупинити провадження по справі та запитати відповідний орган щодо згоди на звільнення. Відсутність такого рішення під час звільнення працівника сама по собі не є безумовною підставою для його поновлення на роботі, оскільки така згода або незгода на звільнення може бути витребувана судом при вирішенні трудового спору".

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до довідки Комунарської районної організації Профспілки працівників освіти і науки України від 02.12.2020 року №68 (т. 1 а.с.159) Первинна профспілкова організація гімназії №17 входить до складу Комунарської районної організації Профспілки працівників освіти і науки України та діє на підставі Статуту Профспілки працівників освіти та науки України.

З огляду на вищевказане, оскільки в матеріалах справи відсутній висновок вищого виборного органу профспілки Комунарської районної організації Профспілки працівників освіти і науки України щодо наявності чи відсутності попередньої згоди на звільнення, колегія суддів вважає за необхідне звернутись до Комунарської районної організації Профспілки працівників освіти і науки України та запитати щодо згоди (відмову у наданні згоди) на звільнення ОСОБА_3 з посади електромонтера з обслуговування та ремонту електроустаткування Запорізької гімназії № 17 Запорізької міської ради.

Керуючись ст.ст. 76, 81, 95 ЦПК України, ст. 252 КЗпП України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Звернутись до Комунарської районної організації Профспілки працівників освіти і науки України та запитати згоду або відмову у наданні згоди на звільнення ОСОБА_3 з посади електромонтера з обслуговування та ремонту електроустаткування Запорізької гімназії № 17 Запорізької міської ради на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України

Копію ухвали суду направити до Комунарської районної організації Профспілки працівників освіти і науки України (вул. Степова, 17, м. Запоріжжя, 69027) для виконання.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

М.С. Гончар