Справа № 487/1631/20
Провадження № 2/487/247/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2021 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., за участю секретаря Поліщук І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення різниці між вартістю предмета іпотеки та сумою боргу,

В С Т А Н О В И В :

19.03.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення різниці між вартістю предмета іпотеки та сумою боргу.

30.09.2021 року до суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бабченко Д.І. надійшло клопотання про забезпечення позову, шляхом арешту та заборони відчуження житлової квартинри АДРЕСА_1 та будинку АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_2 на праві власності.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України, зазначено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просила стягнути з останньої різницю між вартістю предмета іпотеки та сумою боргу в сумі 1 985 654,00 грн.

В той же час, позивач просить забезпечити позов, шляхом арешту за заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 29.09.2021 року власником вищезазначеного майна є ОСОБА_2 .

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне прийняти заходи щодо забезпечення позову, шляхом накладення арешту на вищезазначене майно, оскільки невжиття такого заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, а застосування саме такого виду забезпечення позову є співмірним заявленим вимогам та фактично реалізує мету його застосування.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бабченко Дмитра Івановича задовольнити.

Накласти арешт та заборонити відчуження на нерухоме майно, власником якого є ОСОБА_2 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 та на будинок АДРЕСА_2 .

Копію ухвали для виконання направити до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СУДДЯ: Ж.П.ПАВЛОВА