Єдиний унікальний номер 448/1441/20
Провадження № 2/448/173/21
У Х В А Л А

05.10.2021 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Мриц Н.І.

за участю представника позивачки адвоката Тиндика Р.В.

представника відповідача Джали С.Ю.

представника третьої особи адвоката Штендера М.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокультура Мостиська» про визнання права довічного успадковуваного володіння земельними ділянками,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться вищевказана цивільна справа.

Позивачка ОСОБА_1 подала письмову заяву про збільшення позовних вимог в порядку ст.49 ЦПК України, до Мостиської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокультура Мостиська»,а саме про встановлення юридичного факту прийняття спадщини нею (позивачкою ОСОБА_1 ) після смерті її чоловіка ОСОБА_2 за законом, про визнання за нею (позивачкою) права довічного успадковуваного володіння земельними ділянками - земельною ділянкою площею 5,14 га та земельною ділянкою площею 12,86 га для ведення селянського фермерського господарства на території колишньої Пнікутської сільської ради Мостиського району Львівської області згідно з Державним актом серії Б№059986 від 1992 року на право довічного успадковуваного володіння (користування) землею.

Представник позивачки - адвокат Тиндик Р.В. в підготовчому судовому засіданні підтримав заяву позивачки ОСОБА_1 , подану в порядку ст.49 ЦПК України та просить суд прийняти таку заяву до розгляду.

Представник відповідача Мостиської міської ради Львівської області Джала С.Ю. в підготовчому судовому засіданні заперечив щодо прийняття заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку ст.49 ЦПК України, зазначивши, що вказана заява не є заявою про збільшення позовних вимог, а стороною позивача заявлено нову позовну вимогу.

Представник третьої особи ТзОВ «Агрокультура Мостиська» в підготовчому судовому засіданні заперечив щодо прийняття заяви ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог з тих підстав, що такою заявою позивачкою заявляється вимога, яка є новою, що не є за своїм змістом збільшенням розміру позовних вимог та суперечить положенням ст.49 ЦПК України, тобто є окремою та самостійною позовною вимогою, що не передбачено процесуальним законом.

Заслухавши думку учасників справи, проаналізувавши матеріали справи та поданої позивачкою заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Позовом у процесуальному розумінні є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

У розумінні цивільного-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Зміна предмету позову це зміна матеріального змісту позовних вимог позивача, зокрема заміна позовних вимог іншими вимогами та/або доповнення позовних вимог новими вимогами.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: заміна одних позовних вимог іншими; доповнення позовних вимог новими; вилучення деяких із позовних вимог; пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Натомість збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається саме шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Проаналізувавши зміст «заяви про збільшення позовних вимог», поданої позивачкою ОСОБА_1 , суд розцінює таку як «заяву про зміну предмету позову», оскільки у даному випадку стороною позивача доповнено позовні вимоги новою вимогою про встановлення факту прийняття спадщини.

Враховуючи те, що додаткова (нова) вимога, заявлена стороною позивача, пов`язана з первісною вимогою, оскільки стосується права на спадкове майно спадкодавця ОСОБА_3 , позивачем не змінено підставу позову, оскільки усі заявлені вимоги обґрунтовуються обставинами спадкування, а також те, що зміна предмету позову позовних вимог необхідне для захисту прав позивачки ОСОБА_1 , суд приймає до розгляду вказану заяву, подану в порядку ст.49 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до положень ст.189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників процесу, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, а також з`ясування заперечень проти позовних вимог.

За таких обставин, з метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності вирішення спору та врахування всіх доказів по справі та доводів сторін, з метою дотримання всіх процесуальних прав та забезпечення виконання всіх процесуальних обов`язків учасників процесу у відповідності до вимог п.3 ч.2 ст.198 ЦПК України, суд вважає доцільним підготовче судове засідання відкласти.

Керуючись ст.ст.2-3, 10-13, 49, 189, 196-198, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Прийняти до розгляду заяву ОСОБА_1 , подану в порядку ст.49 ЦПК України, до Мостиської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокультура Мостиська»,про встановлення юридичного факту прийняття спадщини та визнання права довічного успадковуваного володіння земельними ділянками.

Відкласти підготовче судове засідання на 10.00 год. 09 листопада 2021 року.

Направити учасникам справи копію ухвали.

Роз`яснити відповідачу його право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали надіслати суду відзив, який повинен відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч.4 ст.178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачці ОСОБА_1 п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частин 3-5 ст.178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частин 3-5 ст.178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Визначити третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання письмових пояснень. У зазначений строк третя особа має право надіслати суду письмові пояснення щодо позову, які повинні відповідати вимогам ст.181 ЦПК України і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч.3 ст.181, ч.4 ст.178 ЦПК України одночасно з надісланням (наданням) письмових пояснень до суду, копію пояснень та доданих до нього документів третя особа зобов`язана надіслати іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ю.В.Кічак