КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2021 року

справа № 756/3711/19

провадження № 22-ц/824/6753/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Олійника В.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року, постановленого під головуванням судді Шевчука А.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті коштів за договором між батьками про оплату аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів за договором про сплату аліментів та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просила стягнути з відповідача на її користь суму заборгованості у розмірі 10 431,80 грн та суму заборгованості зі сплати грошових коштів для забезпечення літнього відпочинку дитини в розмірі 1 199,70 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором між батьками про оплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10 431 грн 80 коп. в рахунок оплати аліментів та 1 199 грн 70 коп. в рахунок оплати коштів для забезпечення літнього відпочинку дитини.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 840 грн 80 коп. судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_2 належно виконує договірні зобов`язання щодо сплати аліментів, що підтверджується ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.02.2018 року. Вважає що позивач зловживає своїми процесуальними правами, звертаючись до суду із позовом, який має штучний характер. Судом також проігноровано невжиття ОСОБА_1 заходів для вирішення спору в досудовому порядку. Апелянт зазначає про наявність у нього переплати аліментів у розмірі 5 563,50 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором між батьками про оплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 10 431,80 грн в рахунок оплати аліментів та 1 199,70 грн в рахунок оплати коштів для забезпечення літнього відпочинку дитини виходив із того, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження належної оплати та спростування заборгованості за Договором про сплату аліментів.

Висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 04.01.2007 року (а.с. 10), від якого вони мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

17.08.2007 року між позивачем та відповідачем укладено Договір про сплату аліментів на утримання їх спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маловацькою Н.А. та зареєстровано в реєстрі за №553 (а.с. 8-9).

Згідно п. п. 3, 4 вказаного Договору аліменти сплачуються Платником щомісяця у грошовому вигляді, сума, за домовленістю сторін, встановлюється у розмірі 300,00 (триста) гривень 00 копійок. У випадку зміни мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку, встановленого чинним законодавством, розмір аліментів підлягає перерахунку. Виплата аліментів здійснюється Платником щомісячно, не пізніше 10 числа поточного місяця за минулий місяць. Перерахунок суми виплати здійснюється сторонами самостійно, один раз на 2 роки.

За п. 7 Договору між батьками про сплату аліментів на утримання дитини від 17.08.2007 року окрім сплати суми аліментів, передбачених п. 3 цього договору, для забезпечення літнього відпочинку дитини, Платник не пізніше 10 червня кожного року, починаючи з наступного, додатково сплачує грошові кошти в розмірі одномісячної аліментної виплати.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частинами 1, 2 ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За приписами ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 вказувала на те, що відповідачем до травня 2018 року умови договору про сплату аліментів не виконувались в повному обсязі, у зв`язку із чим у останнього наявна заборгованість по аліментах у розмірі10 431,80 грн та зі сплати грошових коштів для забезпечення літнього відпочинку дитини в розмірі 1 199,70 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів за період з червня 2007 року по червень 2019 року становить 10 431, 80 грн та заборгованість зі сплати грошових коштів для забезпечення літнього відпочинку дитини в розмірі 1 199,70 грн.

На заперечення позовних вимог відповідачем надано квитанції та меморіальні ордери, які підтверджують часткове виконання договірних зобов`язань.

Подані відповідачем квитанції про сплату аліментів враховані позивачем при обчисленні заборгованості та відображені у розрахунках.

Апелянт не погоджується із наявною в нього заборгованістю зі сплати аліментів та вважає, що у нього наявна переплата у розмірі 5 563,50 грн, та разом із апеляційною скаргою ним подано відповідний розрахунок зі сплати аліментів.

Єдина сума, яка не міститься у розрахунку позивача та наявна у розрахунку відповідача, є сплата аліментів за березень 2018 року у розмірі 1000,00 грн, однак належних доказів на підтвердження сплати коштів у вказаний період відповідачем не надано. В матеріалах справи наявна квитанція про сплату коштів у розмір 1029,00 грн у березні 2018 року, однак дана квитанція не містить, призначення платежу, платника та отримувача коштів.

Крім того, відповідач зазначає про сплату аліментів у серпні 2018 року у розмірі 2000,00 грн. Так, в розрахунку заборгованості позивача по сплаті аліментів у серпні 2018 року зазначена сплата у розмірі 1000,00 грн. Разом із тим, 1000,00 грн відображена у розрахунку заборгованості зі сплати коштів для забезпечення літнього відпочинку дитини. Вказане свідчить про врахування позивачем сплати аліментів відповідачем за вересень 2018 року у розмірі 2000,00 грн.

Апеляційна скарга не містить конкретних посилань на допущені арифметичні помилки позивача при складенні розрахунку.

Сплачені відповідачем аліменти за вересень, листопада 2019 року та вересень 2020 року не входить в період, за який позивач просить стягнути заборгованість, а тому судом не враховуються.

Відповідно до ст. 146 ЦПК України сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.

Доводи апеляційної скарги щодо невжиття ОСОБА_1 заходів вирішення спору в позасудовому порядку, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки застосування або незастосування інституту досудового врегулювання спорів є виключним правом особи, за винятком встановлених у законі випадків. Крім того, позивачем направлено відповідачу претензію про сплату заборгованості за договором про сплату аліментів на утримання дитини.

Доводи апеляційної скарги про зловживання процесуальними правами позивачем судом не встановлено, та крім того, вказана обставина не може бути підставою для скасування рішення суду.

Інші доводи апеляційні скарги також висновки суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Положеннями ч.1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому відповідно до положень ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді