УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Задачина Наталія Володимирівна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою в якій на підставі ст.315 ЦПК України просить суд встановити факт родинних відносин.

Вивчивши матеріали заяви, суддя доходить висновку про таке.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Статтею 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися із заявою про встановлення відповідних фактів, яка у разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження.

Вказана заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. ст. 177, 318 ЦПК України за наступних підставах.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Факт родинних відносин між фізичними особами (п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України) встановлюється в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Згідно до вимог ст.318 ЦПК України, у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено з якою метою заявник просить встановити факт.

У заяві заявником не конкретно визначено мету встановлення факту, зокрема мета встановлення факту у заяві у порушення вимог ст. 318 ЦПК України не вказана, тоді як у змісті заяви зазначається, що нотаріусом порекомендовано звернутися до суду, оскільки від встановлення цього факту залежить ставка оподаткування.

Згідно з пп. "а" пп. 174.2.1 п. 174.2 ст. 174 ПКУ за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб оподатковується вартість власності, що успадковується членами сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення. За визначенням пп. 14.1.263 п. 14.1 ст. 14 ПКУ членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки, чоловік або дружина, діти, у тому числі усиновлені. Інші члени сім`ї фізичної особи вважаються такими, що мають другий ступінь споріднення.

Крім того, згідно з пп. "б" пп. 174.2.1 п. 174.2 ст. 174 цього Кодексу за нульовою ставкою оподатковується вартість власності (нерухомого майна), зазначеної в пп. "а" п. 174.1 цієї статті, що успадковується особою, яка є інвалідом I групи або має статус дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, та вартість власності (нерухомого майна), зазначеної в пп. "а" п. 174.1 цієї статті, що успадковуються дитиною-інвалідом. Водночас за ставкою 5 %, визначеною п. 167.2 ст. 167 Податкового кодексу, оподатковується вартість будь-якого об`єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення (пп. 174.2.2 п. 174.2 ст. 174 Кодексу).

Відповідно до пп. 174.2.3 п. 174.2 ст. 174 ПКУ для будь-якого об`єкта спадщини, що успадковується спадкоємцем-нерезидентом від спадкодавця-резидента, застосовується ставка податку, визначена у п. 167.1 ст. 167 ПКУ, - 18 відсотків.Особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину.

При цьому згідно з п. 174.4 ст. 174 ПКУ нотаріус щокварталу подає до контролюючого органу за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса інформацію про видачу свідоцтв про право на спадщину та/або посвідчення договорів дарування в порядку, встановленому цим розділом для податкового розрахунку.Нотаріус видає спадкоємцю-нерезиденту свідоцтво про право на спадщину за наявності документа про сплату таким спадкоємцем податку з вартості об`єкта спадщини.

Разом із тим, у заяві не зазначено докази на підтвердження того, що такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав заявника. Так, у заяві не зазначено інформацію щодо відмови заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із несплатою податку, або неповною сплатою податку чи до зобов`язання його про сплату та розмір такого податку.

При цьому суд зауважує, що інша мета встановлення цього факту, у тому числі пов`язаного із отриманням свідоцтва про право на спадщину у заяві не вказана.

Отже, заявнику необхідно привести свою заяву згідно з вимогами діючого законодавства, а саме конкретизувати мету встановлення факту.

Також, відповідно вимог ч. 4 ст. 294 ЦПК, разом із заявниками у справах окремого провадження беруть участь заінтересовані особи, визначенню кола яких має сприяти чітке зазначення мети заявника у заяві до суду, для якої потрібно встановити цей факт.

Однак, у поданій заяві заінтересованою особою зазначено приватного нотаріуса, хоча останній не має юридичного інтересу до факту який просить встановити заявник, у останнього ніякої матеріально-правової або громадської заінтересованості у справі не має та не може виступати заінтересованою особою і не повинен залучатися до участі у справі, що вбачається з п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 .

Заявником не визначено належну заінтересовану особу, оскільки в даній категорії справ, заінтересованими особами можуть бути особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від обставин, що підлягають встановленню і можуть вплинути на їх права та обов`язки, а за метою вказаною у заяві - ставка оподаткування - уповноважені органи податкової служби.

Також, суд звертає увагу заявника, що заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття- територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, яким переходить у власність спадщина визнана відумерлою в разі відсутності спадкоємців чи неприйняття ними спадщини (ст. 1277 ЦК України).

Таким чином, суд вважає за необхідне запропонувати заявнику визначити коло осіб, що мають юридичну заінтересованість у результатах розгляду та вирішенні даної цивільної справи, та залучити їх до участі у даній справі.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанова) № 5 від 31 березня 1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25 травня 1998 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердждених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 на підставі висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану про виправлення помилок, доповнення запису відомостями тощо виправляються або доповнюються відповідні відомості в актових записах, які зазначено у висновку.

В порушення вимог ч.2 ст.318 ЦПК України, заявником не надано доказів того, що він не може підтвердити факт родинних стосунків з померлою в адміністративному порядку, шляхом звернення до відповідного відділу РАГС, та не долучено відповідної довідки про те, що він звертався про внесення в зміст актових записів виправлень на підтвердження факту у визначеному законодавством порядку, однак з об`єктивних причин одержати вказані документи неможливо.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, якщо позовна заява подана без додержання вимог, передбачених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, вона підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вище викладене дає підстави для висновку, що заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строків на усунення зазначених недоліків.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 175,318 ЦПК України суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Задачина Наталія Володимирівна, залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк - десять днів з моменту отримання копії ухвали суду для надання суду оновленої заяви в редакції, яка б відповідала вимогам ст. ст. 175,294,318 ЦПК України та її копій відповідно до кількості заінтересованих осіб, які беруть участь у справі.

Роз`яснити, що якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, заява на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута заявнику.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 та його представнику ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Апаллонова