УХВАЛА

04 жовтня 2021 року суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Матвєєва Ю. О., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Виконуючого обов`язків директора ДБР Сухачьова Олексія Олександровича, директора територіального управління ДБР України у Донецькій області Богданова Романа Ігоровича, про стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2021 року до суду надійшла вказана позовна заява.

У підтвердження позовних вимог, позивачем надано суду копії позовних заяв, що були зареєстровані судом 01 червня 2021 року, 02, 13 серпня 2021 року та ряд додаткових заяв до них, а також відповідно до цього копії процесуальних документів, ухвалених суддями Іллічівського райсуду м.Маріуполя Донецької області з приводу повернення позивачу його позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Ухвали Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 25 червня 2021 року та 28 вересня 2021 року про повернення ОСОБА_1 поданих ним позовних заяв, в апеляційному порядку не оскаржувалися.

З поданих позивачем документів вбачається, що останнім некоректно викладено свої вимоги, письмових доказів не надано, заявлена сума позовних вимог не обґрунтована, тощо.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, суддя зазначає, що складовими принципу добросовісності у цивільному судочинстві є: 1) заборона зловживання процесуальними правами; 2) вимога добросовісного виконання процесуальних обов`язків; 3) заборона суперечливої поведінки сторін або правило процесуального естопелю; 4) заборона чинити інші протиправні перешкоди у здійсненні правосуддя (наприклад, введення суду в оману, використання втрачених процесуальних правомочностей тощо).

Виходячи з природи процесуального права, яким зловживає особа, загальновизнаним є поділ на: зловживання правом на позов (зловживання процедурою в цілому, зловживання процесом в цілому, зловживання правом на судовий захист, зловживання правом на подачу позову тощо.

Заходи протидії зловживанням процесуальними правами можна розглядати через призму поняття «ефективні засоби правового захисту», що використовується у практиці ЄСПЛ щодо тлумачення ст. 13 ЄКПЛ, яка закріплює право кожного, чиї права та свободи, визнані у ЄКПЛ, було порушено, на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Підхід, запропонований ЄСПЛ щодо засобів захисту права на розгляд справи в розумний строк, може бути застосований і щодо засобів захисту проти зловживання процесуальними правами в цілому.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Отже, відповідно до ч.3 ст.44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

За таких обставин, суддя вважає доцільним визнати поведінку позивача ОСОБА_1 як зловживання процесуальними правами та повернути позовну заяву позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконуючого обов`язків директора ДБР Сухачьова Олексія Олександровича, директора територіального управління ДБР України у Донецькій області Богданова Романа Ігоровича, про стягнення моральної шкоди - повернути позивачу разом із додатками.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Суддя: Ю. О. Матвєєва