Провадження №2/932/1214/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«31» серпня 2021 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.

за участю секретаря: Мудраченко Д.О.

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

10 липня 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову вказала, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2015 р. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач матеріально їй та дитині не допомагає, відмовляється надавати кошти на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Донька проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач працевлаштований, проте відомостей де саме та щодо розміру заробітної плати не надає. Враховуючи, що згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини не досягнуто, вона звернулася до суду з вимогами стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.07.2019 до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив суд присудити стягнення аліментів у твердій грошовій сумі що складає 1109 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування свого відзиву зазначив, що твердження позивача не відповідають дійсним обставинам, які полягають у тому що він починаючи з 2017 року щомісячно на заробітну картку позивача , а пізніше на заробітну картку сина надсилав грошові кошти у сумі 1500 грн, а з 2018 року на прохання доньки розмір збільшено до 1800 грн. Також під час зустрічей з дітьми він надавав їм гроші на особисті потреби та дарував подарунки. 03 серпня 2016 року відповідач одружився з ОСОБА_5 та у шлюбі у них народився син ОСОБА_6 2017 року народження, свій обов`язок по утриманню дитини не заперечує, проте просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, заборгованості по сплаті аліментів не має.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві, просила позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1109 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступне.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 1996 року, який було розірвано рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2015 р. (а.с.12)

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.9)

Донька мешкає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні, про що свідчить довідка від 05.07.2019, виданої квартальним комітетом №10 Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради. (а.с.13)

Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За приписами ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів.

Крім того, відповідачем ОСОБА_3 долучено до відзиву 30 копій квитанцій за період починаючи з лютого 2017 року по лютий 2020 року.

Разом з тим, оглянувши дані квитанції, встановлено, що не у всіх квитанція платником виступає ОСОБА_3 , у більшості з них не внесена інформація про призначення платежу і лише дві містять інформацію про отримувача.

За висновками постанови Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №565/2071/19 зміна сімейного стану позивача, а саме народження, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на зазначене позовні вимоги слід задовільнити, визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача щомісяця але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн: НОМЕР_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.07.2019 до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення суду складено та проголошено 03.09.2021 о 08.10 годині.

Суддя: В.І.Цитульський