ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7830/21 Справа № 185/5206/20 Суддя у 1-й інстанції - Шаповалова І. С. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2020 року та додаткове рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

31 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні. Просила встановити факт проживання однією сім`єю між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час його смерті та відкриття спадщини та встановити факт того, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на утриманні ОСОБА_3 . Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після смерті якого заявник звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, однак це неможливо, оскільки необхідно підтвердити факт проживання однією сім`єю з померлим (а.с.1-3).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала з серпня 2000 року однією сім`єю разом з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час його смерті та відкриття спадщини. Встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на утриманні ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.62-63).

Додатковим рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року доповнено рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2020 року за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні, вказавши, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала з серпня 2000 року однією сім`єю як чоловік та дружина разом з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час його смерті та відкриття спадщини (а.с.79-80).

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 (особа, яка не приймала участі у справі, в суді першої інстанції), звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила рішення суду та додаткове рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені заяви (а.с.87-89).

В порядку ст. 360 ЦПК України, від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом 1 інстанції встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею з серпня 2000 року без реєстрації проживав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8, 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7).

Задовольняючи вимоги заяви, суд 1 інстанції входив із того, що з наданих до суду документів вбачається, що заявник ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, без реєстрації шлюбу.

Проте погодитися з таким висновком суду, колегія суддів не може.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернути до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, або особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, особи, які не брали участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції лише в разі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Судове рішення, оскаржене особою, що не брала участі у справі повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або містити судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Такий правовий висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18.

Згідно роз`яснень, які містять у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, поняття "спір про право" пов`язане виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів не може бути й спору про право.

За приписами ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 є рідною донькою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 26.11.1975 року НОМЕР_1 (а.с. 94).

Як на підставу вимог заяви ОСОБА_1 посилалася на те, що встановлення юридичного факту необхідно їй для оформлення спадщини за законом у четверту чергу згідно ст.1264 Цивільного кодексу України.

Отже, зі змісту наданих матеріалів вбачається, що встановлення факту безпосередньо пов`язане з вирішенням питання про право власності та для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Зазначене свідчить про наявність спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Пояснення заявника, що встановлення факту їй необхідне для поділу спільного майна нажитого за життя з ОСОБА_3 , колегія суддів відхиляє, оскільки в заяві про встановлення факту, ОСОБА_1 вказувала саме на прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позов залишенню без розгляду.

Відповідно до п. 2, 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. 259, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2020 року та додаткове рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні залишити без розгляду.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , понесені судові витрати в розмірі 681 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: