Справа № 489/4951/21
Номер провадження 2/489/2284/21
РІШЕННЯ

Іменем України

30 вересня 2021 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 (далі відповідачі), третя особа: Товарна біржа «Південна Товарна Біржа» про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна

встановив

У липні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 10 жовтня 2001 року між ним, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу, а саме договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу нерухомого майна оформлено на Товарній біржі «Південна товарна біржа» за №11218 та зареєстровано в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», запис в реєстровій книзі № 95 за реєстровим №16794, що підтверджується відповідним реєстраційним написом на договорі від 13.11.2001.Позивач є єдиним власником квартири. На теперішній час позивач не може в повному обсязі реалізувати свої речові права відносно нерухомого майна (подарувати квартиру дочці), оскільки цьому перешкоджає відсутність нотаріального посвідчення договору, який підлягає визнанню дійсним тільки у судовому порядку. Всі умови договору сторони виконали, окрім нотаріального посвідчення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.08.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України не надходило.

Відповідач відзиву та третя особа письмових пояснень на позовну заяву до суду не подали. Повідомлення відповідача та третьої особи про розгляд справи здійснювалося судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресами останнього відомого місця реєстрації.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2001 року між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу № 11218, відповідно до якого ОСОБА_1 придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Договір оформлено на Товарній біржі «Південна товарна біржа» та зареєстровано в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», запис в реєстровій книзі № 95 за реєстровим №16794.

Згідно відповіді Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 20.08.2021 № 2265 вбачається, що право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №11218 від 10.10.2001.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майна вищевказана квартира не зареєстрована.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 10.10.2001, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири сторони ухилилися від її нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої речові права відносно нерухомого майна, договір виконано повністю, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №11218 від 10.10.2001, укладений на Товарній біржі «Південна товарна біржа» за №11218 та зареєстрований в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», запис в реєстровій книзі № 95 за реєстровим №16794, відповідно до якого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_1 купив квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП встановити не можливо, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП встановити не можливо, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення (підписання) або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення підписано 30.09.2021.

Суддя В. В. Кокорєв