Справа № 522/4199/21
Провадження № 2-о/522/145/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Кузнецової В.В.

за участю секретаря судового засідання - Довгань Ж.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у рівних частинах кожному згідно Свідоцтва про право власності на житло від 09.02.1998 року НОМЕР_1.

В заяві ОСОБА_1 посилається на те, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 09.02.1998 року № НОМЕР_1 квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

При видачі паспортів громадян України заявника та його батьків, їх прізвище зазначено як « ОСОБА_1 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Після його смерті заявник разом з матір`ю звернулися нотаріальної контори із заявою щодо відкриття спадкової справи , але нотаріусом було відмовлено у зв`язку з тим, що прізвища, які зазначені у Свідоцтві про право власності на житло від 09.02. 1998 року НОМЕР_1 не збігаються прізвища, що зазначені у свідоцтві про народження та/або паспортах.

Заявник та заінтересована особа надали суду заяву про проведення судового засідання згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі; прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 09.02.1998 року № НОМЕР_1 квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у рівних частинах кожному.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 20.05.1961 року, паспорта громадянина України, серія НОМЕР_3 , виданим Приморським РВ УМВС України в Одеській області 29 грудня 1997 року вбачається, що прізвище заявника зазначено як ОСОБА_1 .

З паспорта громадянина України серія НОМЕР_4 , виданим Приморським РВ УМВС України в Одеській області 29 грудня 1997 року вбачається, що прізвище заінтересованої особи зазначено як ОСОБА_2 .

З паспорта громадянина України серія НОМЕР_5 , виданим Приморським РВ УМВС України в Одеській області 29 грудня 1997 року, свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_6 , виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 06.06.2019 року вбачається, що прізвище батька заявника зазначено як ОСОБА_3 .

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши матеріали справи, суд дійсно вбачає розбіжності в зазначенні прізвища заявниці у Свідоцтві про право власності на житло від 09.02.1998 року № НОМЕР_1 , де вказані прізвища « ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 » та відомостей зазначених в паспортах, де вказані прізвища « ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 », що є перешкодою для реалізації права щодо належного їм майна.

З огляду на вищевказані докази, знайшов підтвердження факт того, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню, що надасть заявнику можливість вчиняти будь-які юридичні дії щодо розпорядження стосовно вказаного майна.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки з вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні по справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Адже національним судам належить не тільки ефективно захищати людину, а й самим діяти у такий спосіб, щоб не порушувати права, гарантовані Конвенцією про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 95, 263-265, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 ), про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ) у рівних частинах кожному згідно Свідоцтва про право власності на житло від 09.02.1998 року НОМЕР_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Кузнецова