Справа № 461/9439/19
Провадження № 22-ц/4808/388/21
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Горейко М.Д.,

секретаря Пацаган В.В.,

за участю апелянта ОСОБА_1 та його представника адвоката Масюка В.В., представника позивача адвоката Карплюк Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітей, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Васильковським В.В. 24 грудня 2020 року у м. Коломия Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року ОСОБА_2 подано позов до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітей.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано 08.11.2018 року рішенням Бродівського районного суду Львівської області. У шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча його матеріальне становище дозволяє утримувати дітей. Крім того, син навчається у школі, де місячна оплата шкільних обідів складає 525 грн, перекуси в групі продовженого дня - 700 грн, оплата занять в гуртку карате - 480 грн, курси робототехніки Лего - 900 грн. Дочка відвідує садочок, у якому місячна оплата за відвідування складає 480 грн та 100-120 грн додаткові витрати. Також, на лікування дітей, щеплення, дозвілля та інші потреби витрачаються значні кошти.

Зазначає, що з червня 2019 року проживає з дітьми в орендованій квартирі в м.Львові, плата за комунальні послуги за літній період складає 1800 грн. Працює неофіційно (підтримка сайтів в Інтернеті), місячний дохід складає в середньому 5000-6000 грн. Решту витрат на дітей компенсує батько.

Відповідач добровільно сплачував аліменти на утримання дітей у розмірі до 7000 грн, проте, така сума є недостатньою для утримання та забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Оскільки іншої сім`ї та утриманців відповідач не має, є фізично здоровим та працездатним, здійснює підприємницьку діяльність, є власником квартир у м.Львів та Коломия, земельних ділянок у м.Коломия, то ці обставини свідчать про спроможність відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі, необхідного для належного утримання дітей.

З урахуванням заяви про зміну підстав позову, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 15000 гривень щомісячно до їх повноліття (а.с.1-3, том.1, 185-190, том.2).

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 29 листопада 2019 року. Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за 1 місяць. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп (а.с.231-235, том.2).

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неправильне застосування норм матеріального права щодо визначення розміру аліментів та грубе порушення норм процесуального права щодо змагальності сторін, обов`язку доведення обставин справи та оцінки доказів.

Зазначає, що з наданих позивачкою чеків середньомісячні витрати на дітей за період з серпня 2019 року по січень 2020 року становлять 6342,59 коп. Однак деякі чеки позивач дублює і в ці суми ще входять комунальні платежі та харчування, що стосуються не лише дітей, а й самої позивачки, а тому дійсний розмір витрат на дітей становить близько 6000 грн. Натомість відповідно до принципу рівності обов`язку батьків частка в утриманні дітей має складати половину визначеної суми. В своїх розрахунках позивачка опирається на додаткові витрати, не заявляючи, при цьому, вимог щодо стягнення таких витрат.

Апелянт не погоджується з висновком суду щодо врахування його доходу як фізичної особи-підприємця за період з січня 2019 року по вересень 2020 року, оскільки такий дохід включає в себе податки та витрати, пов`язані з господарською діяльністю. За період з 2019 року (4 квартали) по 2021 рік ним отримано 473 789,95 грн, що в середньомісячному становить 22 561,43 грн, а у зв`язку з пандемією, спричиненою ОСОБА_6 , в другій половині 2020 року, його доходи зменшились через скорочення обсягу замовлень.

Щодо наявності у нього нерухомого майна, апелянт зазначає, що є власником будинку загальною площею 154,4 м2 у м.Коломия, який фактично складається з двох квартир, одну (93,7 м2) використовують батьки, інша квартира площею 60,7м2 була викуплена у сусідів в листопаді 2019 року за кошти батьків з метою об`єднання квартир у один будинок. В даному випадку йдеться лише про специфічне оформлення домоволодіння, яке було поділено на дрібні земельні ділянки та окремі квартири. Він є власником квартири у м.Львові, однак ця квартира придбана за допомогою батьків з метою його проживання з дітьми та забезпечення стабільності у їх житті (уникнення переїздів у інше місто для зустрічей з батьком).

Апелянт зазначає, що суд порушив принцип змагальності, фактично звільнивши позивачку обґрунтувати заявлений розмір аліментів та зобов`язавши відповідача спростувати цю обставину, що призвело до ухвалення необґрунтованого та незаконного рішення.

Також, позивачка стверджувала про щомісячну суму витрат близько 25 000 грн, а фактично в розрахунках йдеться про 16 000 грн. Однак нею не доведено ні наявність у платника аліментів можливості сплачувати аліменти в такому розмірі, ні наявність витрат на дитину у розмірі, який вдвічі перевищує суму заявлених аліментів.

Просить рішення суду змінити, зменшивши розмір до 3000 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття (а.с.3-12, том.3).

Заперечуючи доводи апеляційної скарги позивач подала відзив на апеляційну скаргу.

Зазначає, що судом вірно застосовано норми матеріального права та враховано всі обставини справи щодо визначення розміру аліментів, необхідного та достатнього для гармонійного розвитку дітей, надано оцінку наявним у справі доказам та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Жодних доказів на підтвердження доводів апелянта, про наявність у нього витрат, пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності, до суду не надавалося, а самі по собі договори про надання послуг чи виконання робіт та акти надання послуг чи листи наданих послуг не можуть бути підтвердженням понесених витрат без доказів реального здійснення оплати за такими договорами чи актами.

Посилання апелянта на те, що квартира у м.Львові придбана за допомогою батьків не заслуговують на увагу, оскільки на підтвердження даної обставини ним не надано жодного доказу. Крім того, відповідачу з 2019 року належить і інше нерухоме майно: 5 земельних ділянок та 2 квартири у м.Коломия, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав. При цьому дві з п`яти суміжних земельних ділянок набуті відповідачем на підставі договорів купівлі-продажу, вартість придбання їх відповідач не розкриває.

Спроможність відповідача оплачувати аліменти у розмірі, визначеному оскаржуваним рішенням, підтверджується копіями чеків, згідно яких він неодноразово купував дітям дороговартісні подарунки та іграшки та не спростовує факт необхідності щомісячних значних витрат на харчування, лікування та розвиток дітей.

З огляду на постійне проживання та перебування дітей з матір`ю саме позивач несе значні витрати на їх утримання, половина з яких не покривається сумами, які добровільно сплачує відповідач в якості аліментів.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін (а.с.52-61, том 3).

Апелянтом подано пояснення щодо заперечень (відзиву) позивачки, в яких він посилається на те, що з поважних причин не міг подати суду першої інстанції доказів щодо витрат, долучивши квитанції згідно актів виконаних робіт за 30.03.2020 року та 30.12.2020 року. Зазначив, що оборот з 01.08.2020р. по 28.02.2021р. складає 71 923,08 грн, що в середньому за місяць становить 10 200 грн, без урахування податків та інших витрат, пов`язаних із підприємницькою діяльністю. Погоджується сплачувати аліменти в розмірі 6 000 грн щомісячно (а.с.71-73, том 3).

Вислухавши пояснення апелянта ОСОБА_1 та його представника адвоката Масюка В.В., представника позивача адвоката Карплюк Л.Р., доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає її частково обґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Відповідно до частин 1-3 та частини 5 статті 263, статті 264 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом частин 1-4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 08.11.2018 року рішенням Бродівського районного суду Львівської області (т. 1 а.с.7-9 ).

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується записами у свідоцтвах про народження обох дітей, які проживають з позивачем (т.1 а.с. 5-6).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 йому на праві власності належить нерухоме майно:

- земельна ділянка кадастровий номер: :17:007:0017 площею 0.05 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 . Розмір частки ? (номер запису про право власності 34336145) та 1/4 (спільна часткова власність) номер запису про право власності 34336011;

- квартира, загальною площею 60.07 м2, житловою площею 34.7 м2 за адресою АДРЕСА_1 . Розмір частки 1/4 (приватна) (номер запису про право власності 34332748) та ? частки (спільна часткова власність) номер запису про право власності 34332889.;

- земельна ділянка кадастровий номер :17:007:0163 площею 0.0999 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_2 , розмір частки 1/1;

- земельна ділянка кадастровий номер :17:007:0161 , площею 0.0045 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_2 ; Договір оренди (видавник Коломийська міська рада) строком на 50 років з правом пролонгації;

- земельна ділянка кадастровий номер :17:007:0153 , площею 0.0236 га, цільове призначення для індивідуального будівництва за адресою АДРЕСА_1 , форма власності приватна, розмір частки - 1;

- земельна ділянка кадастровий номер :17:007:0154 , площею 0.039 га, цільове призначення для індивідуального садівництва за адресою АДРЕСА_1 , форма власності приватна, розмір частки - 1;

- квартира, загальною площею 93.71 м2, житловою площею 68.64 м2 за адресою АДРЕСА_2 , форма власності приватна, розмір частки - 1;

- квартира, загальна площею 67.4 м2, житловою площею (кв.м): 34.3 м2 за адресою АДРЕСА_3 , форма власності приватна, розмір частки - 1 (т.2 а.с .193-199).

ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність, що підтверджується витягом Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.56 том.1, 192 том 2) за видами діяльності: оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність (основний), електромонтажні роботи, обслуговування систем безпеки, інші види освіти, ремонт комп`ютерів і периферійного устаткування, ремонт обладнання зв`язку, ремонт електронної апаратури побутового призначення для приймання, запису, відтворення звуку й зображення, роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах, інші види роздрібної торгівлі поза магазинами, комп`ютерне програмування, консультування з питань інформатизації, діяльність із керування комп`ютерним устаткуванням, веб-портали, діяльність інформаційних агенств, надання інших інформаційних послуг, лізинг інтелектуальної власності та подібних продуктів, крім творів, захищених авторськими правами.

Актом, складеним Львівським комунальним підприємством «Цитадель-Центр» від 14.11.19 року підтверджується, що позивач ОСОБА_2 разом з дітьми фактично проживають за адресою АДРЕСА_4 , хоча їх місце проживання у цьому житлі не зареєстроване (а.с.10-11, том.2).

В матеріалах міститься виписка з медичної карти сина позивачки ОСОБА_3 , відповідно до якої дитина перебувала на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі Львівської обласної ради «Львівська обласна інфекційна клінічна лікарня» з 18.10.2019 року по 24.10.2019 року з діагнозом «гостра кишкова інфекція (не уточненої етіології), гострий ентероколіт, середньо-важка форма» (а.с.11, том.1) та виписка з медичної карти дочки позивачки, яка перебувала на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі Львівської обласної ради «Львівська обласна інфекційна клінічна лікарня» з 12.10.2019 року по 18.10.2019 року (а.с.12, том.1).

Довідкою про доходи від 24.11.2020 року №24/11-01 позивачки ОСОБА_2 підтверджено, що вона працює на посаді секретаря ТОВ «Холдинг «Гранд готель», загальна сума доходу без врахування аліментів з 1 травня 2020 року по 31 жовтня 2020 року становить 30360 грн (без врахування податку з доходу фізичних осіб 5464,80 грн), тобто в середньому 5000 грн на місяць (а.с.191, том.2).

На а.с.210-211 том.2 містяться відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2019 року по 3 квартал 2020 року.

Відповідно до листа Коломийської ДПІ ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 07.12.2020 року № 97/10/09-19-12 відповідач відповідно до інформаційної системи ДПС України «Податковий Блок» перебуває на обліку, як фізична особа підприємець платник єдиного податку 3 групи. Обсяг доходу, отриманого від провадження господарської (підприємницької ) діяльності, яка зазначена в поданих податкових деклараціях платника Єдиного податку фізичної особи-підприємця: з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. 1000553,00 грн.; з 01.01.2020 р. по 30.09.2020 р. 805112,00 грн. (т.2 а.с. 209).

На а.с.68 том.1 міститься розрахунок витрат на дітей з врахуванням додаткових та передбачуваних витрат, складений позивачкою, у якому зазначено витрати на дітей (щомісячно) 24997,20 грн з врахуванням житла, витрати на дітей квартальні 2600 грн, витрати на дітей сезонні 8750 грн, витрати одноразові (без п.6-самокати, ровери, санки) 4700 грн, збір у школі та садочку від 220 грн на місяць, медикаменти та лікування від 5200 грн (а.с.60-61, том.1). Крім того, майбутні витрати, які необхідно врахувати: витрати на оренду житла, яке доведеться винаймати для дітей, витрати на найм няні задля здійснення тимчасового нагляду за дітьми, коли мати працює, а хтось з дітей захворів (150/год), гуртки для дочки та необхідні витрати для підготовки її до школи, витрати на поїздки сина з карате (а.с.60-61, том.1).

Розпорядженням Галицької районної адміністрації №181 від 01.07.2020 року за заявою ОСОБА_1 від 21.05.2020 року встановлено йому відповідні дні та години зустрічей з малолітніми дітьми - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Зобов`язано ОСОБА_4 не чинити перешкод зустрічам та спілкуванню батька з дітьми (а.с.101 том 2).

Відповідач надає періодично матеріальну допомогу позивачці на утримання дітей у добровільному порядку, сплачуючи двома частинами за кожний місяць на двох дітей, що підтверджується відповідними квитанціями. У 2019 році розмір оплат становив в основному 7 000 грн на місяць (по 3500 грн кожний платіж) (а.с. 43-53, 147-182 том 1).

Задовольняючи позов суд, виходив з положень ст.180-184 СК України, встановивши, що відповідач має достатній дохід для сплати аліментів у заявленому позивачкою розмірі, врахувавши наявність у відповідача на праві власності значної кількості нерухомого майна, відсутність у нього інших осіб на утриманні, витрат, чи інших обставин, що мають істотне значення, які б вказували на неможливість сплати аліментів в розмірі 15000 гривень на двох дітей, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, стягнувши з відповідача на користь позивача ОСОБА_9 аліменти на утримання дітей в розмірі по 7500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частина перша статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікована Україною 27.02.1991 року, теж визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу

За правилами, передбаченими ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років : з 1 липня 1699,00 гривень, з 1 грудня - 1779,00 гривня; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 2118,00 гривень, з 1 грудня - 2218,00 гривень.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779,00 гривень, з 1 липня - 1859,00 гривень, з 1 грудня - 1921,00 гривня; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218,00 гривень, з 1 липня - 2318,00 гривень, з 1 грудня - 2395,00 гривень.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Сину сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час перегляду справи в апеляційному порядку виповнилося 8 років, тому прожитковий мінімум для нього становить 2395,00 грн. Дочці сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час перегляду справи в апеляційному порядку виповнилося 4 роки, тому прожитковий мінімум для неї становить 1921,00 грн.

Відповідач є особою працездатного віку, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних членів сім`ї не має. Доказів того, що він має незадовільний стан здоров`я, суду не надано.

Та обставина, що сімейним законодавством визначений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не є безумовною підставою для стягнення саме такого розміру аліментів, оскільки при вирішенні цього спору слід насамперед враховувати інтереси дитини та її право на достатній рівень матеріального забезпечення.

Однак, розмір аліментів, визначений позивачем, є необґрунтованим, оскільки позивачем не доведена як можливість відповідача сплачувати таку суму, так і необхідність заявленого розміру аліментів для утримання дітей.

Оскільки встановлено, що діти проживають разом з матір`ю, батько періодично надає матеріальну допомогу на утримання дітей, правильним є висновок суду про необхідність стягнення аліментів на їх утримання.

Проте, при визначені розміру аліментів, суд першої інстанції не врахував матеріальне становище відповідача та необхідний розмір витрат на утримання дітей. Не звернув уваги, що зазначена позивачкою сума в деякій мірі, зводиться до додаткових витрат на дітей, що може бути предметом окремого позову.

Згідно довідок, наданих апелянтом, він отримав за період з 2019 року (4 квартали) по 2020 рік (3 квартали) прибуток в сумі 473789,95 грн, що в середньомісячному розрахунку становить 22 561,43 грн. Цей дохід є валовим доходом від підприємницької діяльності і не може братися до уваги як чистий дохід відповідача, з якого можливо обчислювати розмір аліментів. Крім того, відповідач наголошує, що у зв`язку із пандемією, спричиненою COVID-19, в другій половині 2020 року доходи зменшилися.

При тому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Будь-яких доказів наявності у відповідача інших доходів матеріали справи не містять. Як і не містять доказів наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких ним не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Поїздки за кордон та наявність у відповідача нерухомості не підтверджує наявність у нього інших доходів, окрім доходу від підприємницької діяльності.

З наданих позивачем квитанцій вбачається, що відповідач перераховував позивачу суми коштів, зокрема: за листопад 2018 декілька платежів 3517 грн, 1730,65 грн 1000 грн, 2300 грн; за грудень 2018 7000 грн; за січень 2019 7000 грн; лютий 2019 3517,59 грн та 4200 грн; березень 2019 3500 грн та 3500 грн; квітень 2019 - 3500 грн; у травні 2019 двома платежами 3500 грн та 3500 грн; у червні 2019 двома платежами 3500 грн та 3500 грн; у липні 2019 двома платежами 3500 грн та 3500 грн; серпень 2019 двома платежами 3500 грн та 3500 грн; у вересні 3500 грн; у жовтні 2019 3500 грн; у листопаді 2019 2000 грн; у грудні 2019 2000 грн; у січні 2020 2000 грн (а.с.43-53,147-182, том 1).

Кім того, наявні грошові перекази - компенсація за садок, заняття, ліки, стоматолога, навчання, чеки за покупку дитячих іграшок тощо.

Беручи до уваги, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити належне утримання дітей до повноліття незалежно від розміру їх доходів, визначений законодавством рекомендований розмір аліментів на утримання дитини відповідного віку; вік дітей; розмір заробітної плати позивача та доходи відповідача, зважаючи на те, що відповідач є працездатним, фізично здоровим і враховуючи його матеріальне становище, колегія суддів все ж вважає, що щомісячний розмір аліментів у 15 000 грн на утримання обох дітей, є завищеним.

Надані позивачем та відповідачем докази свідчать, що відповідач за своїм матеріальним станом спроможний сплачувати аліменти на кожну дитину щомісячно у розмірі по 5000 грн, загалом 10 000 грн .

При цьому колегія суддів вважає, що виходячи з закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, такий розмір аліментів сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дітей, а платник аліментів, враховуючи встановлені судом обставини та часткове визнання позову, має можливість нести відповідні витрати. Аліменти у зазначеному розмірі є помірною сумою, не завищеною в сьогоднішніх умовах з урахуванням віку та потреб дітей тощо, а також такий розмір не буде надто обтяжливим для відповідача.

Питання участі батька у додаткових витратах на дитину не є предметом розгляду у даній справі. Позивачка не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача, крім аліментів, також додаткових витрат на підставі вимог ст. 185 СК України.

Також колегія суддів звертає увагу те, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

З урахуванням зазначеного вище та положень ст. 376 ЦПК України, колегія суддів вважає, що постановлене судом першої інстанції рішення підлягає зміні шляхом стягнення аліментів у розмірі по 5000 (п`ять тисяч) гривень на кожну дитину щомісячно з їх подальшою відповідною індексацією, починаючи з 29 листопада 2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2020 року в частині визначення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання АДРЕСА_5 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання АДРЕСА_6 , аліменти на утримання малолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 5000 (п`ять тисяч) гривень на кожну дитину щомісячно з їх подальшою відповідною індексацією, починаючи з 29 листопада 2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: І.О. Максюта

Л.В.Василишин

М.Д. Горейко

Повний текст постанови складено 15 квітня 2021 року.