Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" вересня 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участю секретаря судових засідань Туровської К.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомирі цивільну справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 03.09.2020 задоволено частково позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та стягнуто з останнього на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.11.12 в розмірі 12 000 грн. (тіло кредиту) та витрати по оплаті судового збору у розмірі 181,31 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог.

24.02.2021 відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. На обгрунтування підстав для скасування рішення вказав, що не з`явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин - хворів на Сovid-19. Також вказав, що заочне рішення ухвалене на підставі доказів, які надав лише представник позивача. Зокрема позивачем не повідомлено, що рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 02.03.2016 у справі №295/9900/15-ц з ОСОБА_1 уже стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.11.12 в розмірі 29 392,09 грн., рішення суду набрало законної сили та виконане відповідачем. З цих підстав відповідач вважає позов безпідставним, оскільки боргу перед Банком у нього не існує.

Ухвалою суду від 24.03.2021 вказане заочне рішення скасоване, а справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

На заяву про перегляд заочного рішення представник позивача 19.03.2021 подав відзив, в якому просив відмовити у задоволенні заяви. Визнав, що дійсно за рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 02.03.2016 у справі №295/9900/15-ц з ОСОБА_1 уже стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.11.12 в розмірі 29 392,09 грн. При цьому зазначив, що під час виконання вказаного рішення договірні правовідносини між сторонами не припинялися, тому Банк продовжував нараховувати пеню та відсотки по кредитному договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 19.08.2019 становить 797 463,81 грн. та складається з: 12020,00 грн. - заборгованість за кредитом, 783644,13 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1799,68 - заборгованість за пенею та комісією. Оскільки кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника сплати будь-якої частини суми заборгованості за кредитом, просив стягнути 127139, 85 грн., яка складається з: 12020,00 грн. - заборгованість за кредитом, 115 119,85 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 14.02.2014 по 02.05.2017 (а.с. 155-157).

16.06.2021 представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку 40 555 грн. 47 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 30.11.12, яка складається з: 12020 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 12020 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 28535,47 грн. - заборгованість за простроченими відсотками), а також понесені судові витрати.

В судове засідання сторони не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява, в якій просив розглядати справу за його відсутності та позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити в задоволенні позову у зв`язку з обставинами, викладеними у заяві про перегляд заочного рішення.

Суд дослідив письмові докази по справі та приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, з огляду наступного.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

З матеріалів справи вбачається, що 19.06.2014 ОСОБА_1 отримав в ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк») кредит у розмірі 12000 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості, згідно Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.7), яку підписав.

У заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування основних умов обслуговування та кредитування становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані його для ознайомлення в письмовому вигляді.

Також Банк надав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с.8, 9-32).

Випискою з банківського рахунку підтверджено, що відповідачу 19.06.2014 збільшено кредитний ліміт до 12000 грн.

Зі змісту наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість позивача за кредитним договором становить 127139,85 грн., з яких: 12020,00 грн. - заборгованість за кредитом, 115119,85 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом з 14.02.2014 по 02.05.2017.

При цьому в судовому засіданні встановлено, що рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 02.03.2016 у справі №295/9900/15-ц з ОСОБА_1 уже стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.11.12 в розмірі 29 392,09 грн., в тому числі тіло кредиту 12 000,00 грн. (а.с. 142).

З листа за підписом начальника Богунського ВДВС м.Житомир ГТУЮ у Житомирській області від 19.04.2018 №24605/7-21-30/9 вбачається, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №50690033 від 01.04.2016 по виконанню виконавчого листа №295/9900/15-ц, виданого Богунським районним судом м.Житомира 28.03.2016 про стягнення з

ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 29 686,01 грн.; кошти в сумі 29686,01 грн. надійшли від боржника та були перераховані на користь стягувача - ПАТ КБ «ПриватБанк». Також зазначено, що виконавчих проваджень щодо вищезазначеного боржника у відділі не перебуває (а.с. 143).

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином суд приходить до висновку, що станом на день розгляду справи вказане вище рішення суду набрало законної сили і виконане, тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про повторне стягнення тіла кредиту за кредитним договором № б/н від 30.11.12 у розмірі 12020 грн. і заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 28 535,47 грн. та приходить до висновку про відмову в позові за безпідставністю.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 536, 549, 550, 598, 599, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 30.11.12 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира відповідно до вимог п. 15.5 Розділу ХІІІ ЦПК України.

Cуддя О. П. Сингаївський

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", , місце знаходження: 01001, м.Київ, вул. Грушевського, 1Д; адреса для листування: 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ; зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2