Номер провадження: 22-ц/813/8020/21
Головуючий у першій інстанції Бондар В.Я.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2021 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді Гірняк Л.А.,

Суддів Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

За участю секретаря Ющак А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 01 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,

В С Т А Н О В И Л А:

ПРОЦЕДУРА:

Короткий зміст позовної заяви:

27.10.2020 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання, але не більше ніж до 23 років.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у сторін в період шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 , який проживає з нею після розірвання шлюбу з відповідачем.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2018 року у справі №522/12050/18 з ОСОБА_1 на корись ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 заробітку відповідача до повноліття сина, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З 14.09.2020 року син сторін навчається у державному закладі «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д. Ушинського» для отримання ступені вищої освіти бакалавр, спеціальність політологія.

Зазначила. що відповідач працює суддею у Березовському районному суді Одеської області та його річний дохід складає 500 147 грн. за 2019 рік, рівень здоров`я задовільний, він може сплачувати аліменти. Позивачка на даний час не працює, не має постійного доходу.

26.02.2021 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа: Приморський районний у місті Одесі Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.03.2021 року зустрічну позову заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа: Приморський районний у місті Одесі Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини повернуто заявнику.

Короткий зміст рішення першої інстанції:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 березня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивачки аліменти у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку та будь-яких доходів відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.10.2020 року та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024 року.

Допущено негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

В іншій частині позову відмовлено.

Короткий зміст апеляційної скарги:

Не погоджуючись зі вказаним рішенням і посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 березня 2021 р.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ. Пункт 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України встановлює, що малозначними справами справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) СТОРІН:

Апелянт зазначає, що в нього є об`єктивні підстави вважати, що ОСОБА_4 не має з ним кровного споріднення та районний суд прийняв рішення без урахування цієї обставини.

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував його матеріальний стан та спроможність надавати ОСОБА_4 допомогу у запропонованому позивачкою розмірі.

Зокрема посилається на те, що:

- на його утриманні перебуває матір ОСОБА_5 , 1939 року народження, яке є інвалідом I групи та потребує сторонньої допомоги;

-на наявність у апелянта договірних зобов`язань по договору довічного утримання;

-він працює на значній відстані від місця проживання і щоденні поїздки до місця роботи і назад потребують значних зусиль у тому числі і матеріальних.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ:

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Центрального районного управління юстиції м. Одеси 04.12.2002 року.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/12050/18 від 19.08.2018 року змінено спосіб стягнення та розмір аліментів, стягнутих на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2009 року (справа №2-8452/09) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_4 , стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_4 , щомісяця аліменти у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили рішення суду і до досягнення сином повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

З довідки №34.20/21 ДЗ «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д. Ушинського» від 12.10.2020 року вбачається, що ОСОБА_4 є студентом першого курсу спеціальності 052 Політологія, денної форми навчання, соціально-гуманітарного факультету з 14.09.2020 року за кошти фізичних та/ або юридичних осіб. Термін навчання до 30.06.2024 року.

З договору про надання освітніх послуг між Державним закладом «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д. Ушинського» та фізичною особою ОСОБА_2 вбачається, що вартість одного семестру навчання становить 8 767, 50 грн.

З наданої декларації ОСОБА_1 за 2020 рік вбачається, що його річний дохід становить 939 018,00 грн.

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення за наступних підстав.

Задовольняючи скаргу частково, районний суд виходив з положень ст. 199 СК України. При цьому зазначив, що позивачкою не було доведено необхідності у стягненні аліментів саме в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, а тому дійшов висновку про необхідність стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача.

Судова колегія погоджується з таким висновком районного суду з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У справі, яка переглядається, судом встановлено, що ОСОБА_4 , який є сином ОСОБА_1 , на день звернення до суду не досяг 23 років. Навчання на денній формі позбавляє ОСОБА_4 можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги.

Враховуючи наведене районний суд, установивши, що син відповідача, ОСОБА_4 , продовжує навчатися та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітнього сина, дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього ОСОБА_4 до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024 року.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить із такого.

Посилання апелянта на відсутність кровного споріднення не підтверджено належними та допустимими доказами, а перебування матері на його утриманні саме по собі не свідчить, що відповідач не має матеріальної можливості утримувати повнолітнього сина, котрий навчається.

Доводи про неспроможність відповідача сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі оцінюються судовою колегією критично, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно стягнув з ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку та будь-яких доходів відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.10.2020 року та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024 року, та що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції у суду апеляційної інстанції відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 379, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 01 березня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 01.10.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда

Т.В.Цюра