Справа №443/109/21
Провадження №2/443/889/21
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

30 вересня 2021 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

при секретарі Кушнір М.І.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Миздки Р.В.,

представника відповідача адвоката Галушко О.І.,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним,

в с т а н о в и в :

В провадженні Жидачівського районного суду Львівської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним.

16.06.2021 року представником позивача подано уточнення позовних вимог, згідно якої просить визнати розписку від 31.12.2018р. на суму 49900 доларів США та розписку за від 02.03.2019 року на суму 50100 доларів США про передачу грошових коштів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 удаваними правочинами з метою приховання інших правочинів, а саме правочинів щодо відступлення права вимоги (договорів купівлі-продажу права вимоги) у зобов`язанні щодо передачі земельних ділянок у володіння/користування,, укладених між ПАФ «Батько і Син» та ФГ «Дідушицьке» в особі їх представників Микитчина В.Я. та ОСОБА_1 .

Заяву обґрунтовує тим, що у ході дослідження спірних правовідносин він дійшов висновку про необхідність частково змінити підстави подання позову у частині визнання розписок договорами суборенди земля та вказує, що між ФГ «Дідушицьке» та ПАФ «Батько і Син» укладено удаваний правочин, а саме правочин щодо відступлення прав вимоги у зобов`язанні щодо передання земельних ділянок у володіння/користування, за яким до ПАФ «Батько і Син» перейшло право вимоги до орендодавців у зобов`язанні щодо передання земельних ділянок у фактичне володіння/користування за орендну плату, а ФГ «Дідушицьке», у особі ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченої довіреності отримав відступне у розмірі 100 тисяч доларів США.

Також, 16.06.2021 року представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просить також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в межах правочину щодо відступлення права вимоги у зобов`язаннях щодо передачі земельних ділянок у володіння/користування на суму 946027,32 гривень.

Заяву обґрунтовує тим, що сторони спору, якщо дотримуватись вимог законодавства, повинні були від імені власних підприємств з домовленою середньою платою в розмірі 217,4 доларів США за один гектар, укласти між собою правочини щодо відступлення права вимоги у зобов`язанні щодо передання земельних ділянок у володіння/користування, укладених між Приватною агрофірмою «Батько і Син» та Фермерським господарством «Дідушицьке». Визнання правочину удаваним не повною мірою захищає права позивача, а у відповідності до конструкції ст.235 ЦПК України не являється самостійною позовною вимогою, та не становить собою ефективного способу захисту у справі.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача підтримав подані заяви.

Представник відповідача заяви заперечила з підстав, викладених у письмових запереченнях

Заслухавши думку сторін, дослідивши подані заяви, суд приходить до переконання, що такі не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч.2 та ч.3 ст.49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

При цьому, суд бере до уваги правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 09.07.2020 року по справі №922/404/19.

Так, під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Згідно позовної заяви, позивач просить визнати розписку від 31.12.2018р. на суму 49900 доларів США та розписку за лютий 2019р. на суму 50100 доларів США про передачу грошових коштів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 удаваними правочинами з метою приховання інших правочинів, а саме договорів суборенди землі, укладених між ПАФ «Батько і Син» та ФГ «Дідушицьке».

Зі змісту позовної заяви вбачається, що як на підставу позову, позивач вказує на те, що між сторонами фактично виникли правовідносини з договору суборенди.

З поданої заяви про уточнення позовних вимог видно, що представник позивача фактично змінює і предмет позову і підстави, оскільки змінює позовну вимогу та вказує на те, що між сторонами фактично виникли правовідносини відступлення права вимоги.

Зі змісту ч.3 ст.49 ЦПК України випливає, що позивач має право змінити предмет або підстави позову, що дає підстави дійти висновку, що одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Крім того, згідно заяви про збільшення позовних вимог, позивач заявляє додаткову вимогу матеріального характеру, яка не є похідною від первинної (основної) позовної вимоги та відмінна від такої, оскільки первинна позовна вимога нематеріального характеру стосується визнання правочину удаваним, а саме на приховання іншого правочину договору суборенди.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що у прийняті заяв про збільшення та уточнення позовних вимог слід відмовити та повернути такі позивачу.

Одночасно, суд роз`яснює позивачу право на звернення до суду з окремим позовом з вимогами, аналогічними тим, які міститься у заявах про збільшення та уточнення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.49,222 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити в прийнятті заяв про уточнення позовних вимог та про збільшення позовних вимог, повернувши їх позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.І. Сливка