Єдиний унікальний номер: 223/756/21
Провадження номер: 2-о/223/88/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року місто Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі:

судді Луньової О.Г.

секретар Буцька С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що його дідусь ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 83 років, перебуваючи на тимчасово окупованій території в м. Донецьк Донецької області. Причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність ІІІ ступеня, атеросклеротична хвороба серця з артеріальною гіпертензією. Документами, що підтверджують факт смерті ОСОБА_3 , є копія лікарського свідоцтва про смерть № 45 від 29.05.2021 року, довідка про причину смерті № 45 від 29.05.2021 року та свідоцтво про смерть № НОМЕР_1 від 29.05.2021 року, що використовуються на тимчасово окупованій території. Заявник ОСОБА_1 просить суд встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 83 років у м. Донецьк Донецької області, Україна, причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність ІІІ ступеня, атеросклеротична хвороба серця з артеріальною гіпертензією.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Вугледарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Волноваському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частинами 1 та 3 ст. 2 Конституції України визначено, що суверенітет України поширюється на всю її територію, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є онуком померлого ОСОБА_3 , що підтверджується дослідженими в судовому засіданні копією свідоцтва про народження заявника серії НОМЕР_2 , виданого 04.06.1985 року Петровським районним ЗАГС м. Донецьк, відповідно до якого матір`ю ОСОБА_1 є ОСОБА_4 ; копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 23.10.1982 року, виданого Мар`їнським відділом ЗАГС Донецької області, відповідно до якого мати заявника змінювала прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 ; копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 10.02.1959 року, виданого Петровським районним ЗАГС м. Сталіно, відповідно до якого батьком ОСОБА_7 є ОСОБА_3 .

В матеріалах справи міститься копія паспорту громадянина України ОСОБА_2 , згідно якої місце його проживання зареєстровано в м. Вугледар Донецької області.

Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 45 від 29.05.2021 року та довідки про причину смерті № 45 від 29.05.2021 року, виданих органами, розташованими на тимчасово окупованій території України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк Донецької області.

Крім того, заявнику було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 № НОМЕР_1 від 29.05.2021 року органами, розташованими на тимчасово окупованій території України.

ОСОБА_8 в письмових поясненнях зазначила, що є дружиною заявника ОСОБА_1 , який є онуком ОСОБА_3 . На похованні не була через зачинені кордони.

ОСОБА_9 в письмових поясненнях повідомила, що є сестрою дружини заявника та була знайома з ОСОБА_3 , про смерть якого дізналася від сестри ОСОБА_8 . На похованні ОСОБА_3 не була через зачинені кордони.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, а саме: сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» передбачено, що правовий статус тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, а також правовий режим на зазначених територіях визначаються цим Законом, Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Відповідно до п. 1 Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Правовий режим тимчасово окупованої території може бути визначено, змінено чи скасовано виключно законами України.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Надані заявником копії лікарського свідоцтва про смерть № 45 від 29.05.2021 року та довідки про причину смерті № 45 від 29.05.2021 року, що видані лікарською установою м.Донецька Донецької області, суд вважає належними та допустимими доказами у справі, відповідно до ст. 77, 78 ЦПК України, бере до уваги та оцінює разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи висновки ЄСПЛ у справі «Кіпр проти Туреччини».

Надана заявником копія свідоцтва про смерть № НОМЕР_1 від 29.05.2021 року не приймається до уваги судом, оскільки, відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», даний документ не є допустимим доказом у справі.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання..

Відповідно до п. 1 Розділу 5 "Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні", затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Суд дійшов висновку, що заявник є громадянином України, зареєстрований та проживає на території України. Його мати, ОСОБА_10 , також була громадянкою України, але перебувала на тимчасово окупованій території України - в м. Донецьку Донецької області, де померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що було видано свідоцтво про смерть № НОМЕР_5 від 21.07.2021 року, яке, згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є недійсним, що унеможливлює отримання заявником свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України.

Встановлення факту смерті ОСОБА_10 має для заявника юридичне значення, так як дозволяє йому реалізувати право на отримання свідоцтва про смерть матері. За таких обставин заява ОСОБА_11 про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», ст. 258, 259, 263-265, 268, 293-294, 315-317, 319 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця міста Донецьк Донецької області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 83 років у місті Донецьк Донецької області, Україна. Причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність ІІІ ступеня, атеросклеротична хвороба серця з артеріальною гіпертензією.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію рішення після його проголошення негайно направити до Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та вручити заявнику.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області О.Г.Луньова