Справа № 204/4760/21
Провадження № 2/204/1723/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування адміністрації Центрального району Дніпровської міської ради про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

29 червня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , яку уточнила 20 липня 2021 року, в якій остаточно просила: відібрати дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав, відповідно до статті 170 Сімейного кодексу України; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, на користь закладу чи особи, куди її буде влаштовано. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач є дочкою позивача і матір`ю дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач є матір`ю-одиначкою. ОСОБА_2 неналежно виконувала свої батьківські обов`язки від самого народження дитини. З пологового будинку дитину за станом здоров`я перевели в лікарню, де мати і покинула маля на весь період лікування. Проживаючи разом з дитиною, ОСОБА_2 не виконувала елементарних справ: не купала дитину, не гуляла на подвір`ї, це робила позивач. Відповідач зловживала алкоголем. Коли позивач знаходилась на роботі (у неї добовий графік) відповідач приймала в квартирі товариша по пляшці, де вони пиячили, а потім влаштовували бійки. Це все в присутності малої дитини. Часто п`яні бійки відбувались вночі, на що скаржились сусіди. Така ситуація, на думку позивача, становила загрозу здоров`ю і життю дитини. В той час, коли вона була на роботі, відповідач, за словами сусідів, регулярно залишала дитину без нагляду. Також, не попередивши позивача, відповідач зникала з дому на довгий час. За дитиною доглядала позивач, інколи, не маючи змогу вийти на роботу. На даний момент (з березня 2021 року і по теперішній час) ОСОБА_2 в квартирі не проживає: покинула свою дитину віком 1,5 років і пішла з дому, місце свого перебування - не повідомляє. З того ж часу життям дитини відповідач не цікавиться і грошей на її утримання не передає. Весь цей час дитиною опікується позивач і інші родичі по черзі. Таким чином, її онука - ОСОБА_3 опинилась у тяжких життєвих умовах. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач не з`явилась, але надала до суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи - Медведєва В.О. в судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, в межах наданого висновку Органу опіки та піклування адміністрації Центрального району Дніпровської міської ради.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Допитана в судовому засіданні 22 вересня 2021 року в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є сусідкою позивача ОСОБА_1 та проживає у квартирі АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 покинула дитину, за дитиною доглядає бабуся - позивач ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_2 залишала дитину ввечері та уходила, дитина залишалась сама. З весни 2021 року ОСОБА_2 взагалі пішла з дому. ОСОБА_1 проживає одна з дитиною та доглядає за нею. Сусіди скаржились на поведінку ОСОБА_2 в ті дні, коли ОСОБА_1 не було вдома.

Допитана в судовому засіданні 22 вересня 2021 року в якості свідка ОСОБА_7 суду повідомила, що позивач ОСОБА_1 є її матір`ю, а відповідач ОСОБА_2 - її сестра. З березня 2021 року ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , покинула свою дитину і втекла. Відповідач ОСОБА_2 для дитини нічого не робила, не купувала речей, а лише вживала спиртні напої, якими остання зловживає декілька років. На теперішній час дитиною займається бабуся - позивач ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_2 не розуміє, що у не є дитина, за якою вона повинна доглядати.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, допитавши свідків, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 08 жовтня 2019 року, актовий запис № 947 (а.с. 24).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 5 від 06 серпня 2020 року вбачається, що в актовому записі про народження № 947 від 08 жовтня 2019 року, складеному на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька внесені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, тобто за заявою матері (а.с. 25).

Позивач ОСОБА_1 є матір`ю відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 12 березня 1993 року Відділом РАЦС виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 347 (а.с. 57).

З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 346 від 29 червня 2021 року, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Виборзький» вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 , до складу сім`ї/зареєстрованих входять: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14).

Звертаючись у червні 2021 року до суду з даним позовом про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів ОСОБА_1 посилалась на те, що її дочка ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов`язки щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навесні 2021 року покинула дитину та залишила своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , про місце свого перебування не повідомляє, життям дитини не цікавиться і грошей на її утримання не надає, а також зловживає спиртними напоями.

Так, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з березня 2021 року не проживає за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою № 352, виданою Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Виборзький» 26 липня 2021 року (а.с. 33). Вказані обставини підтвердили також допитані під час розгляду справи свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

При цьому, з пояснень допитаних під час розгляду справи свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7 встановлено, що змінивши місце проживання, ОСОБА_2 залишила свою малолітню дочку ОСОБА_3 , якій на теперішній час виповнилось всього 2 роки, проживати за адресою: АДРЕСА_3 , батьківські обов`язки щодо виховання дитини не виконує, життям дитини не цікавиться, грошових коштів на утримання останньої не надає.

Згідно Характеристики з місця проживання, складеної головою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Виборзький» (а.с. 15), ОСОБА_2 на час свого проживання зарекомендувала себе як безвідповідальна мати. Майже ніколи не працювала (до народження дитини), при цьому регулярно брала грошові кошти в борг у фінансових компаніях без наміру їх віддавати, внаслідок чого від дзвінків колекторів потерпали родичі і сусіди. З дитиною на подвір`ї не гуляла (гуляла бабуся). Зловживає алкоголем. В час, коли мати ОСОБА_2 працювала (добовий графік роботи), вона приймала в квартирі товариша по пляшці, де вони вживали алкогольні напої, а потім влаштовували бійки. Все це в присутності малої дитини, часто п`яні бійки відбувались вночі, на що скаржились сусіди. Залишала дитину без нагляду в квартирі саму на невизначений час. Через неналежне виконання ОСОБА_2 батьківських обов`язків декілька разів викликали поліцію. На даний момент (з березня 2021 року) в квартирі не проживає: покинула свою дитину віком півтора року і пішла з дому, місце її перебування невідоме.

Також судом встановлено, що 01 березня 2021 року та 05 березня 2021 року ОСОБА_1 зверталась до Відділення поліції № 6 Дніпропетровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з заявами щодо невиконання ОСОБА_2 батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, на що листами № 43.6/409 та № 43.6/411 від 26 березня 2021 року Відділенням поліції № 6 Дніпропетровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Лобусову С.С. було повідомлено про те, що працівниками сектору ювенальної превенції Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області з ОСОБА_2 була проведена профілактична бесіда, якою вона була попереджена про адміністративну відповідальність у разі порушення чинного законодавства України, а також відносно останньої був складений адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей) (а.с. 29, 31).

Крім того, на звернення ОСОБА_1 від 08 квітня 2021 року Відділенням поліції № 6 Дніпропетровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за вих. 43.6/721 від 26 квітня 2021 року їй було повідомлено, що працівниками СЮП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП (а.с. 30).

Також, з висновку про результати перевірки інформації, що надійшла до чергової частини, складеного оперуповноваженим СКП ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Мотрій В., вбачається, що 04 квітня 2021 року, об 11.26 год., зі служби 102 надходило повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_3 зникла ОСОБА_2 . Однак, в ході проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_2 вийшла на зв`язок з матір`ю та повернулась додому, жертвою злочину не стала (а.с. 32).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Завідувачем сектору соціального захисту дітей ОСОБА_9 на підставі листа Відділення поліції № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та з метою перевірки фактів зазначених у зверненні було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 від 18 травня 2021 року, складеним спеціалістом УСДД Адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради (а.с. 12) та з`ясовано наступне. За цією адресою зареєстровані та постійно проживають: ОСОБА_1 - бабуся дитини, а також дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (онука ОСОБА_1 ). Мати дитини - ОСОБА_2 , місце проживання невідоме, відомості про батька записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Зі слів ОСОБА_1 її дочка зловживає алкоголем, долею дитини не цікавиться, не допомагає її утримувати. Санітарний стан житла на момент перевірки задовільний, в помешканні затишно, чисто, створено всі умови для перебування малолітньої дитини. Житлово-побутові умови малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . - задовільні. Для вирішення питання взяття/не взяття дитини на облік направлено відповідні запити/повідомлення до суб`єктів соціальної роботи. Матір запрошено на засідання комісії з захисту прав дитини, яке відбудеться 04 червня 2021 року.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При цьому, відповідно до п.п.1, 2 ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

На теперішній час за малолітньою ОСОБА_3 доглядає баба - позивач ОСОБА_1 , яка, як вже було зазначено вище, разом з дитиною проживають за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно характеристики № 21-14/8 від 25 травня 2021 року, виданої Приватним акціонерним товариством «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів», вбачається, що ОСОБА_1 працює у Приватному акціонерному товаристві «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» з 01 лютого 2006 року по теперішній час. За час роботи зарекомендувала себе з позитивного боку, проявляє себе ініціативним, грамотним працівником. Комунікабельна, відкрита людина, завжди готова прийти на допомогу, користується повагою у колег, порушень трудової дисципліни не має (а.с. 5).

Також, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Правобережному об`єднаному управлінні ПФУ в м. Дніпрі в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком, що підтверджується довідкою про доходи № 091073 від 22 червня 2021 року (а.с. 7).

Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу (п. 3 ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Центральною адміністрацією Дніпровської міської ради було складено Висновок «Про доцільність відібрання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав» (а.с. 55), затверджений розпорядженням голови Центральної адміністрації Дніпровської міської ради № 25-р від 01 жовтня 2021 року (а.с. 54), в якому зазначено, що лише завдяки зусиллям баби - ОСОБА_1 дитина доглянута, має належні умови для проживання, забезпечена всім необхідним для нормальної життєдіяльності. ОСОБА_2 - матір дитини належним чином неодноразово було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини, однак вона на засідання не з`являлась, причину неявки не повідомляла. ОСОБА_2 тривалий час свідомо нехтує виконанням своїх батьківських обов`язків стосовно дочки, не піклується про її фізичний та духовний розвиток. Враховуючи викладене, діючи в інтересах дитини, керуючись рішенням комісії з питань захисту прав дитини, Сімейним кодексом України, Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної з захистом прав дитини, орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради вважає доцільним відібрання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення її батьківських прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року, звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Даним рішенням Європейського суду з прав людини викладено позицію, відповідно до якої у будь-якому разі передання дитини під державну опіку слід зазвичай розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого має одразу припинятися, коли це дозволяють обставини.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, якій на теперішній час виповнилось всього два роки, не приймає належної участі у вихованні своєї малолітньої дитини, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не піклується про фізичний, духовний стан та розвиток дитини, не створює належних умов для її життя, матеріально належним чином не утримує, керуючись перш за все інтересами дитини, суд приходить до висновку про необхідність відібрання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення її батьківських прав, та передання малолітньої ОСОБА_3 її бабі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відповідності до вимог ст. 170 СК України.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

У позовній заяві, позивач просить також стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, на користь закладу чи особи, куди її буде влаштовано.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначені розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці, суд вважає, що вона спроможна надавати аліменти на утримання своєї малолітньої дитини.

Відповідач інших неповнолітніх та непрацездатних осіб на своєму утриманні не має.

Доказів, які б спростовували такі висновки суду, відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Беручи до уваги викладене та той факт, що кожен з батьків повинен виконувати свій обов`язок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дитину, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 29 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , що буде об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням встановлених обставин у справі.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем при зверненні до суду з даним позовом за позовними вимогами про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, які були судом задоволені, було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Крім того, оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення аліментів, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за позовними вимогами про стягнення аліментів у розмірі 908,00 грн.

На підставі ст.ст. 19, 150, 155, 164, 170, 181, 182, 183, 191 СК України, та керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 128, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування адміністрації Центрального району Дніпровської міської ради про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Відібрати малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення її батьківських прав, та передати малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її бабі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 ), судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень, 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень, 00 копійок) на користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез