Справа № 136/332/21
Провадження № 22-ц/801/886/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шпортун С. В.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 рокуСправа № 136/332/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Войтка Ю. Б., Стадника І. М.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут»

на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 04 березня 2021 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання природного газу,

Ухвалу постановила суддя Шпортун С. В.

Ухвалу постановлено у м. Липовці Вінницької області

Повний текст ухвали складено 04 березня 2021 року,

встановив:

В березні 2021 року ТОВ «Вінницягаз Збут» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання природного газу в сумі 12 080,85 грн.

Свої вимоги заявник мотивував тим, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Вінницягаз Збут», з відкритим особовим рахунком № НОМЕР_1 .

22 січня 2016 року ОСОБА_1 підписав заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті НКРЕКП та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Із виписки з фінансового стану за особовим рахунком боржника вбачається, що послуги з постачання природного газу ним приймаються та частково проводиться оплата, однак не в повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 01 лютого 2021 року склалася заборгованість за послуги з постачання природного газу в сумі 12 080,85 грн., яка виникла за період з 01 грудня 2020 року до 01 лютого 2021 року.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 04 березня 2021 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Вінницягаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання природного газу.

В апеляційній скарзі заявник ТОВ «Вінницягаз Збут», пославшись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що судом першої інстанції не враховано, що договір на постачання природного газу з ОСОБА_1 укладений шляхом підписання ним 22 січня 2016 року заяви-приєднання до умов договору на постачання природного газу побутовим споживачем, що підтверджує факт ознайомлення споживача із умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП № 2500 від 20 вересня 2015 року. Також судом не враховано надану заявником виписку з особового рахунку боржника, у якій міститься, зокрема, інформація про фактичне споживання природного газу з лютого 2020 року, тариф на послуги з газопостачання, сума заборгованості з помісячним її відображенням.

Боржник ОСОБА_1 відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Відповідно до положень ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду щодо відмови у видачі судового наказу розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Суд першої інстанції відмовив у видачі судового наказу на підставі п. 1, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, пославшись на те, що заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України та із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, оскільки, зокрема, до заяви про видачу судового наказу заявником не додано копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Апеляційний суд не погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу викладені у статті 163 ЦПК України.

Пунктами 3, 4 частини третьої цієї статті передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з пунктами 1, 8 частини першої статті 165 ЦПК України, якими суд першої інстанції керувався при постановленні оскаржуваної ухвали, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого газу в розмірі, строку та порядку, передбачених договором.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Відносини, які виникли між постачальником та споживачем природного газу, регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ цих Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Звернувшись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання природного газу, заявник ТОВ «Вінницягаз Збут» додав до заяви копію заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, яка підписана споживачем ОСОБА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) 22 січня 2016 року, копію типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500. Крім того, на підтвердження фактичного споживання природного газу боржником заявник надав виписку з особового рахунку фінансовий стан абонента ОСОБА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), з якого видно розмір сплачених споживачем коштів за спожитий газ і розмір заборгованості.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, пославшись на те, що заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України та із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За наведених обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» задовольнити.

Ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 04 березня 2021 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіЮ. Б. Войтко
І. М. Стадник