Справа № 310/8806/20
РІШЕННЯ

Іменем України

06 жовтня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Димової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 6000 грн. щомісячно.

В позові вказала, що з відповідачем ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах, від вказаних стосунків мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач, будучи батьком дітей, та маючи обов`язок утримувати дітей до досягнення повноліття - свої обов`язки не виконує.

Згодом позивач уточнила позовні вимоги та остаточно просила стягнути аліменти на утримання дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4000 грн. та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 3000 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності з врахуванням позиції, викладеній у відзиві.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та його представник в судовому засіданні зазначили, що визначений позивачем розмір аліментів є необгрунтованим та не підтвердженим належними доказами, просив врахувати, що має на утриманні свого батька ОСОБА_5 , який є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням та бабусю, ОСОБА_3 , яка є пенсіонеркою. З врахуванням вказаних обставин позовні вимоги про стягнення аліментів визнав частково. Згоден сплачувати аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні було встановлено, що сторони являються батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказане підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , виданого 18.10.2018 року Бердянським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та відповідно серії НОМЕР_2 , виданого 09.02.2021 року Бердянським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Діти проживають разом з позивачем. Вказана обставина визнається сторонами по справі.

Згідно ст. 51 Конституції України та у відповідності до положень ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" встановлено прожитковий мінімум з 1 січня 2021 року для дітей віком до 6 років з 01 січня 2021 року становить 1921 грн., з 1 липня 2021 р. 2013 грн. Діти сторін перебувають саме в такому віці і відповідно мають право на матеріальне забезпечення в законодавчо закріпленому розмірі, яке їм зобов`язані надати, згідно вимог ст. 180 СК України, його батьки.

Тобто, обов`язок забезпечення дитині, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму, лежить в рівній мірі як на батькові так і на матері дитини.

При цьому суд виходить також із правила ч. 2 ст. 182 СК України щодо того, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України).

Позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 4000 грн. на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у розмірі 3000 грн. на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що вона несе витрати на дітей у розмірі, що відповідає розрахунку, виконаному позивачем та доданому до уточнюючої позовної заяви. Згідно розрахунку на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач витрачає на його утримання 10 148 грн., з яких 5186 грн., витрати на продукти харчування, 1999 грн. витрати на непродовольчі товари, 2963 грн. витрати на няню.

Згідно розрахунку щомісячних витрат на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач витрачає на його утримання 6040 грн., з яких 1657 грн. витрати на продукти харчування, 3077 грн. витрати на непродовольчі товари, 2963 грн. витрати на няню.

Разом з тим суд критично ставиться до обґрунтування позивачем зазначеного розміру аліментів, оскільки при розрахунку розміру щомісячних витрат на дітей, позивачкою використано чеки за різні місяці, а тому з цих розрахунків неможливо достовірно встановити фактичний розмір витрат на дітей в місяць. Крім того, з наданих чеків неможливо встановити які саме продукти чи товари придбані саме для дітей.

На обґрунтування понесених витрат позивачем надано до матеріалів справи копії «Взаєморозрахунки з контрагентом ОСОБА_7 за період з 03.08.2020 по 24.01.2021» та роздруківки товарних накладних за вказаний період.

Проте указані документи не можуть бути прийняті судом як належні та допустимі та безапеляційні докази на підтвердження понесених позивачем витрат на утримання дітей, оскільки «Взаєморозрахунки з контрагентом ОСОБА_7 », з яким провела взаєморозрахунки ОСОБА_1 , підпису та печатки контрагента. Товарні накладні також не містять підпису та печатки продавця.

Згідно з відкритими даними з Реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_8 , який зазначений постачальником у товарних накладних, фізичною особою підприємцем не зареєстрований. Враховуючи вищенаведене дані докази не можуть бути прийняті до уваги.

Не приймаються до уваги доводи позивача про несення нею витрат на послуги няні. Позивачем надано цивільно-правовий договір про надання послуг няні від 30.10.2020 року, укладений між нею та ФОП ОСОБА_9 по догляду за двома дітьми ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . При цьому підпис ФОП ОСОБА_9 у договорі відсутній. У пункті 9.2. розділу 9, де мають бути вказані реквізити виконавця, вказана адреса: АДРЕСА_1 , у графі «виконавець», де має бути підпис ФОП ОСОБА_9 вказано: « ОСОБА_12 ». Акти про надані послуги, додані до цього договору, також укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_12 , яка не є стороною договору про надання послуг няні. Згідно цивільно-правового договору № 2 про надання послуг няні від 23 березня 2021 року, укладеного Позивачем з ФОП ОСОБА_13 , останньою надаються послуги щодо ОСОБА_6 . Згідно цивільно-правового договору № 3 про надання послуг няні від 23 березня 2021 року, укладеного Позивачем з ФОП ОСОБА_13 , останньою надаються послуги щодо ОСОБА_4 . В судовому засіданні Позивач пояснила, що ФОП ОСОБА_14 є муніципальна няня, послуги якої компенсуються державою.

Суд приходить до висновку, що загальний розмір витрат на дітей у розмірі 16188 грн. достатніми та належними доказами в суді не підтвердженний, матеріали справи таких доказів не містять.

Відповідач є фізичною особою підприємцем. З податкової декларації ФОП ОСОБА_2 за 2019 рік вбачається, що загальна сума доходу за звітний (податковий) період становить 33000 грн., за три квартали 2020 року - 28400 грн.

Відповідачу на праві власності належить автомобіль MERCEDES-BENZ ML 350, 2005 року випуску, придбаний відповідачем 23.05.2019 року. В судовому засіданні сторони підтвердили, що на теперішній час стосовно цього автомобілю у провадженні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області перебуває цивільна справа №310/9146/20 про його поділ за позовом ОСОБА_1 та за зустрічним позовом ОСОБА_2 про визнання цього автомобілю його особистою приватною власністю.

Суд, критично відноситься до довідів відповідача, що на його утриманні перебуває батько ОСОБА_5 , який є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням та бабуся, ОСОБА_3 , яка є пенсіонеркою, оскільки відповідачем та його представником при розгляді справи не надано належних доказів, що підтвердили дійсність утримання відповідачем батька та бабусі, та які витрати у зв`язку з цим понесені (відповідно до чинного законодавства). Крім того, суд зважає на придбання ОСОБА_5 , батьком відповідача, в 2020 році квартири, що спростовує доводи відповідача про перебування його батька на утриманні відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Зважаючи, що позивачкою не доведено необхідності стягнення аліментів у розмірі 4000 грн. на дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 3000 грн. на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у судовому засіданні не встановлено, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі, враховуючи відсутність достовірних даних про розмір витрат на дітей, доказів про розмір доходів відповідача, суд стягує із відповідача аліменти в розмірі 1600 грн на кожного із дітей.

Такий розмір аліментів дещо перевищуватиме половину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (мінімальний розмір аліментів) та є необхідним і достатнім з огляду на встановлені у судовому засіданні факти.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Визначену суму аліментів на утримання дітей, суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 24.11.2020, що відповідає положенням ст. 191 СК України та згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 267 ЦПК України допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354,430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот гривень), 00 копійок, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот гривень), 00 копійок, щомісяця, починаючи стягнення з 24.11.2020 року і до досягнення дітьми повноліття, з шорічною індексацією відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 36 коп.

В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складено 11 жовтня 2021 року.

Суддя Н. І. Черткова