ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4478/20
Провадження № 2/210/225/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"29" березня 2021 р.
Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Чайкіної О.В.
секретаря судового засідання Кубаєвої В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг в порядку загального позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа державний нотаріус Третьої криворізької державної нотаріальної контори Рикова Тетяна Валентинівна про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на спадщину, -
Короткий зміст позовної заяви
До суду звернулась ОСОБА_1 (надалі - Позивач) з вказаною позовною заявою. 18 серпня 2020 року уточнивши позовні вимоги зазначила, що 17 березня 1999 року на Придніпровській товарній біржі, між ОСОБА_2 , як Продавцем та ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як Покупцями, було укладено в простій письмовій формі біржовий договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно з яким ОСОБА_4 та ОСОБА_5 придбали у власність квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 . На цей час відсутня можливість нотаріального посвідчення спірного договору, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
14 жовтня 2008 року ОСОБА_1 , яка є донькою померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , звернулася з письмовою заявою, до Третьої криворізької державної нотаріальної контори, про прийняття спадщини.
Постановою від 02 червня 2020 року державного нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, на належну ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на час смерті квартиру, у зв`язку з відсутністю оригіналу договору купівлі продажу квартири, за адресою: АДРЕСА_1 та тією обставиною, що договір купівлі продажу квартирі зареєстровано на товарній біржі, а згідно з Законом України "Про товарну біржу" товарні біржі мали повноваження посвідчувати лише угоди про продаж нерухомого майна між членами біржі.
У зв`язку з відсутністю оригіналу договору купівлі продажу спірної квартири, Позивач також звертається до суду з вимогою про визнання права власності на спірне спадкове майно та зазначає, що ОСОБА_4 , за життя, не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину на належну на час смерті дружині ОСОБА_5 , частку квартири, тому просить суд визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом, після померлих батьків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на спадкове майно - на 1/1 частину двокімнатної квартири № 5, загальною площею 36,00 кв.м, житловою площею 21,60 кв.м., яка знаходиться на 2 поверсі 2 поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Аргументи учасників справи
Адвокат Чепурнов В.І., та його довіритель Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились. Захисник надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду не заперечую.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, неодноразово повідомлялись про наявність позовної заяви у провадженні суду та повідомлялись про дату та місце розгляду справи, також шляхом розміщення оголошень на офіційному сайти, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Крім того, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 особисто отрмувала копію позову та судові виклики, однак в судові засідання не з"являється, правом на подання відзиву не скористалась.
Судом вживались усі заходи для розгляду справи з урахуванням думки відповідача, однак остання не скористалась правом надання своїх доводів та аргументів, тому суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того
Фактичні обставини справи, встановлені судом
17 березня 1999 року на Придніпровській товарній біржі, між ОСОБА_2 , як Продавцем та ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як Покупцями, укладено біржовий договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно з яким ОСОБА_4 та ОСОБА_5 придбали у власність квартиру, загальною площею 36,00 кв.м, житловою площею 21,60 кв.м., що складається з 2 кімнат, яка знаходиться на 2 поверсі 2 поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).
На підставі даного договору в КП ДОР «Криворізьке БТІ» було зареєстровано право власності на дану квартиру, що підтверджується реєстраційним штампом на примірнику договору, копія якого долучається до позовної заяви (а.с.11 зворот).
Суду також представлена копія технічного паспорту на вказану квартиру, відповідно до якого новими власниками зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.12).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_5 , актовий запис № 222, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, серія НОМЕР_1 , яке долучено до матеріалів справи (а.с.9).
Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_4 , актовий запис № 662, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського відділу реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, серія НОМЕР_2 , яке долучено до матеріалів справи (а.с.10).
Родинні стосунки позивача з померлими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 , виданого Дзержинським РАЦС м. Кривого Рогу, серія НОМЕР_3 , актовий запис № 1718 (а.с.7), яка відповідно в подальшому зареєструвала шлюб 08 липня 2006 року з ОСОБА_7 та змінила прізвище після реєстрації шлюбу на « ОСОБА_1 », що встановлено з копії свідоцтва про шлюб виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, серія НОМЕР_4 , яке долучено до матеріалів справи (а.с.8).
Із досліджуваної судом копії спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 53-74) встановлено, що 14 жовтня 2008 року ОСОБА_1 , подала до Третьої криворізької державної нотаріальної контори, заяву №1223, про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в установлений законом строк, на підставі якої заведено спадкову справу за номером №697/2008.
Також від імені ОСОБА_3 , надійшла заява про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , підпис на якій засвідчено Колесниковою Н.Л. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу за реєстровим номером №5726.
При огляді документів було виявлено, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить гр. ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 та дружині померлого - ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 , на праві спільної сумісної власності, на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 17.03.1999 року на Криворізькій філії Придніпровської товарної біржі, реєстраційним: номер №96-Н/99.
Постановою від 02 червня 2020 року державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори Рикової Т.В., було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, на належну ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на час смерті квартиру, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірну квартиру (а.с. 73 зворот-74).
Також з матеріалів спадкової справи встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Третій криворізькій державній нотаріальній конторі не відкривалась та з матеріалів вбачається, що після її смерті фактично прийняв спадщину її чоловік ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але за життя так і не оформив своїх спадкових справ, так як помер.
Мотивувальна частина
Позиція суду та застосовані норми права щодо питання дійсності договору купівлі-продажу нерухомого майна
Предметом судового дослідження в межах позовних вимог є питання дійсності договору купівлі-продажу нерухомого майна, який укладено на Товарній біржі.
З огляду на предмет судового дослідження, суд вважає за доцільне звернутися до положень діючого законодавства та законодавства, яке діяло на момент укладення угоди, якими врегульовані спірні правовідносини:
Відповідно до ст. 47 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов`язково лише у випадках, встановлених законом. Суд за позовом сторони, яка виконала усі умови угоди, може визнати таку угоду дійсної.
Суд вказує, що згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» № 1957-ХІІ від 10.12.1991р., угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
При цьому, листом Міністерства юстиції України за № 17-12-44 від 10.04.1998 року роз`яснено, що угоди, укладені на біржі, не прирівняні до нотаріально посвідчених, а тільки підлягають подальшому нотаріальному посвідченню.
Статтею 55 Конституції України гарантований судовий захист прав і свобод людини та громадянина.
Між тим, на підставі ст.15 Закону України "Про товарну біржу" зазначений Договір нотаріальному посвідченню не підлягав, що в даний час створює перешкоди позивачу у розпорядженні власністю, оскільки, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
У відповідності до ст.15 Закону України "Про товарну біржу" від 10 грудня 1991 року біржова угода (правочин) вважається укладеною з моменту її реєстрації на товарній біржі та у цьому разі набирає юридичної сили, тому суд уважає за можливе визнати даний Договір дійсним, оскільки такий був цілком виконаний кожною із сторін, які домовилися щодо усіх його істотних умов, жодна із сторін спеціально не ухилялася від нотаріального посвідчення даного Договору, ні однією із сторін даний Договір не оспорюється та можливість його нотаріального посвідчення втрачена.
Встановлення дійсності договору купівлі-продажу нерухомого майна, віднесено до компетенції суду.
Також, відповідно до п. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними», з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу.
Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.
Судом встановлено, що після здійснення купівлі-продажу квартири, сторони фактично виконали умови угоди: продавці отримали гроші, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 почали фактично користуватись домоволодінням, що підтверджує правомірність та дійсність укладеної угоди.
З огляду на встановлені судом факти, суд приходить до висновку, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі-продажу квартири, відбулося повне виконання договору. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_7 щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, двокімнатної квартири, яка знаходиться на 2 поверсі 2 поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , зареєстрований Криворізькою філією Придніпровської товарній біржі 17 березня 1999 року за реєстровим номером 96-Н/99 підлягають задоволенню.
Позиція суду та застосовані норми права щодо визнання права власності в порядку спадкування
Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини 1 статті 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Частиною 1 статті 1296 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до частини 1 статті 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
З урахуванням викладеного, після смерті батька позивачки ОСОБА_4 у останньої виникло право на прийняття спадщини за законом, яке нею реалізовано у встановленому законом порядку шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та заяви про видачу свідоцтва про право на спадщини.
Однак, на даний час позивач позбавлена можливості оформити належним чином свої права на об`єкт нерухомого майна, який, як встановлено судом входить до спадкової маси, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.
За змістом статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Отже, спадкоємцями першої черги у відповідності до ст. 1261 ЦК України до майна матері позивачки - ОСОБА_5 були її діти та чоловік.
В подальшому, після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцями першої черги у відповідності до ст. 1261 ЦК України є позивач і відповідач ОСОБА_3 як його діти.
У встановлений законом строк вони всі звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Але ними було з`ясовано, що їх батько ОСОБА_4 , який фактично прийняв спадщину, не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті своєї дружини ОСОБА_5 , а також не оформив свої права на частку у спільному з ОСОБА_5 майні подружжя.
Отже судом встановлено, що померла ОСОБА_5 1944 р.н. була зареєстрована з 01 жовтня 199 року і по день своєї смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) по АДРЕСА_1 (а.с.60 зворот).
На день смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею за вищевказаною адресою був зареєстрований її чоловік ОСОБА_4 , який відповідно мав право на обов`язкову частку у спадщині після її смерті та фактично прийняв спадщину внаслідок постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 60 зворот).
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги той факт, що в судовому засіданні достовірно встановлено факт належності спадкодавцеві ОСОБА_5 на праві власності спірної житлової квартири, спадкоємець ОСОБА_4 у встановленому законом порядку прийняв спадщину після померлої дружини, однак їх донька ОСОБА_7 позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спірний об`єкт спадкового майна, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_7 про визнання за нею права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом, однак не погоджується із розміром частки, яка підлягає до спадкування.
Як судом раніше встановлено, від імені ОСОБА_3 , надійшла заява про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Отже спадкоємцями за законом є дві доньки померлого батька ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які у встановлений законом строк звернулись до нотаріусу із заявами про прийняття спадщини, а тому враховуючи положення частини 1 статті 1267 ЦК України з якої слідує, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, ОСОБА_1 належить право на 1/2 частину спадкового майна.
Щодо судових витрат
Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 45, 57, 60, 61, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 16, 182, 220, 334, 370 ЦК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа державний нотаріус Третьої криворізької державної нотаріальної контори Рикова Тетяна Валентинівна про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на спадщину - задовольнити частково.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, двокімнатної квартири № 5, загальною площею 36,00 кв.м, житловою площею 21,60 кв.м., яка знаходиться на 2 поверсі 2 поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , зареєстрований Криворізькою філією Придніпровської товарній біржі 17 березня 1999 року за реєстровим номером 96-Н/99.
Визнати за ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 право власності в порядку спадкування за законом, після померлих батьків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на спадкове майно - на 1/2 частину двокімнатної квартири № 5, загальною площею 36,00 кв.м, житловою площею 21,60 кв.м., яка знаходиться на 2 поверсі 2 поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
В задоволені іншої частини позовних вимог - відмовити.
Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення виготовлений 07 квітня 2021 року.

Суддя: О. В. Чайкіна