Справа № 189/1456/20
РІШЕННЯ

ІMЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2021 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Степанової О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , на підставі угоди про надання правової допомоги №170221 від 17.02.2021 року

відповідачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Покровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визначення спадкоємцю додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визначення спадкоємцю додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві він зіслався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина. До складу спадщини входить: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який ОСОБА_4 заповіла позивачу, та житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який успадкувала відповідачка, як донька померлої. Ще до смерті матері і по цей день позивач зареєстрований і проживає у спадковому будинку. Після смерті матері оформленням спадкових прав займалася ОСОБА_3 сестра позивача, так як він в той час хворів, перебував у тяжкому матеріальному становищі, відповідачка запевнила його, що ніяких проблем по оформленню спадщини у нього не буде. На даний момент між позивачем та відповідачкою погіршилися відносини, ОСОБА_3 відмовилася надавати ОСОБА_1 будь - яку допомогу по оформленню спадщини. У грудні 2008 року позивач звернувся до Покровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як ним було пропущено строк для прийняття спадщини. Вважає, що ним пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 обставини викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі, надав пояснення згідно позову та просив задовольнити позов.

Відповідачка ОСОБА_3 позов не визнала повністю, надала відзив на позовну заяву та у судовому засіданні пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 . Після смерті матері залишилося майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка загальною площею 6,025 га. Згідно заповіту, житловий будинок ОСОБА_4 повністю заповіла позивачу - ОСОБА_1 . Їй не було відомо про те, що позивач звертався до нотаріуса та йому було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом, у зв`язку з неприйняттям ним спадщини у встановлений законом строк. Чому позивач не прийняв спадщину у встановлений законом строк їй не відомо. Вона успадкувала земельний пай після матері, ОСОБА_1 успадкував земельний пай після батька, який в подальшому пропив, так - як вживає спиртні напої. На даний час вони не спілкуються. В 2002 році помер батько, після якого вона успадкувала житловий будинок. ОСОБА_1 міг прийняти спадщину у встановлений законом строк, але цього не зробив. Він проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , але без права спадкування. Померла ОСОБА_4 за вищевказаною адресою зареєстрована не була, ОСОБА_1 спільно з нею не проживав. Вважає, що поважні причини пропуску позивачем строку на прийняття спадщини відсутні. Просила застосувати позовну давність та відмовити у позові ОСОБА_1 про визначення спадкоємцю додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник третьої особи: держаний нотаріус Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Кривошей О.Г. рішення просить винести на розсуд суду.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідачку, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до п.п. 1,3 частини 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 від 10.01.2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №07 (а.с.7).

Згідно копії договору дарування будинку, серії ААО №078978, посвідченого 30.07.1998 року державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Головко Н.В., ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_4 прийняла в дарунок житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Житловий будинок, зазначений в цьому договорі, в цілому зареєстрований Синельниківським міжміським бюро техінвентаризації на праві особистої власності ОСОБА_4 та записаний в реєстрову книгу №22, реєстром №3202 від 31.07.1998 року (а.с.9).

Відповідно до копії заповіту, серії ААН №445566 від 02.09.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко Н.В., ОСОБА_4 повністю заповіла належний їй будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 сину ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.12.2008 року, виданої державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Кривошей О.Г., ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з неприйняттям ним спадщини у встановлений законом строк (а.с.10).

З копії спадкової справи вбачається, що до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 зверталася ОСОБА_3 , на підставі якої їй були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, майновий пай та грошові вклади, а також вбачається заповіт ОСОБА_4 від 02 вересня 1998 року, посвідчений приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, яким ОСОБА_4 заповідала на випадок своєї смерті ОСОБА_1 належний їй будинок, що знаходиться в АДРЕСА_2 , при цьому заява про прийняття спадщини останнього у спадковій справі відсутня (а.с. 53-64).

Відповідно до копії виписки із історії хвороби, виданої КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова», ОСОБА_1 з 06.07.2006 року по 27.07.2006 року знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні. ОСОБА_1 хворіє на протязі двох років (а.с. 90).

Відповідно до копій медичних документів, ОСОБА_1 , 1965 р.н., проходив обстеження в КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» у лікаря ревматолога, відповідно до якого надано консультативний висновок спеціаліста від 05.09.2006 року (а.с. 91-93).

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, ці обставини суд визнав поважними.

Позивач фактично прийняв спадщину так як на момент смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 не заявляв про відмову від прийняття спадщини.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року вирішуючи питання про визначенні особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.89 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини та надав на підтвердження поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини медичні документи, які підтверджують стан його здоров`я, а саме той факт, що він в період подання заяви на прийняття спадщини хворів на протязі двох років, потребував постійного медичного лікування, та мав тяжке матеріальне становище, суд визнає поважними причинами пропуску позивачем встановленого законом строку для прийняття спадщини.

Оскільки позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин та з метою недопущення порушення спадкових прав позивача та відповідно відновлення його законних прав, суд вважає, що позивачу слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, а саме, визначити строк терміном три місяці, який є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини до відповідної нотаріальної контори.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі як законно обґрунтовані та підтверджені документально.

Заява відповідачки ОСОБА_3 про застосування строків позовної давності є безпідставною, оскільки вимоги ст. 267 ЦК України не поширюється на спірні правовідносини. Так, згідно вимог ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Разом з тим, вказаний строк у справах за позовом спадкоємця про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не обмежується трирічним чи будь-яким іншим строком позовної давності, виходячи зі змісту спеціальної норми ч.3 ст.1272 ЦК України, якою встановлене безпосереднє право спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, звернутися до суду з позовом для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272 ЦПК України, ст. ст. 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Покровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визначення спадкоємцю додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк в 3 (три) місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до Розділу VІІІ п.п.15.5 п.15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.04.2021 року.

Суддя: О.С. Степанова