Справа № 401/2537/21 ;
Провадження № 2/401/1172/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2021 р. м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючий суддя Макарова Ю.І.,

секретар судового засідання Горбатюк К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію,-

ВСТАНОВИВ :

13 серпня 2021 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію за період з 01 грудня 2019 року по 01 липня 2021 в сумі 15996 грн. 66 коп., з яких: основний борг в розмірі 14623 грн. 63 коп., втрати від інфляції в розмірі 956 грн. 16 коп., три відсотки річних в розмірі 426 грн. 87 коп., а також понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2270 грн. 00 коп. та 5000грн. 00коп. витрати на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовують тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 . СП ТОВ «Світловодськпобут» відповідно до рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 15.08.2012 року за №742 «Про визначення виконавця житлово-комунальної послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання» є виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Світловодськ та проводить забезпечення тепловою енергією багатоквартирні будинки. Вказане рішення діяло до 16.08.2019 року, тобто в момент виникнення спірних правовідносин. ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та ЗУ «Про теплопостачання» закріплено обов`язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги, а також дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, в тому числі і про надання послуги з постачання теплової енергії, передбачено законом і його укладення визначено як обов`язок, а не право сторін. Відповідачем договір про надання послуг з постачання теплової енергії не укладався. За послугу з постачання теплової енергії Відповідач не сплачує, в результаті чого виникла заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01 грудня 2019 року по 01 липня 2021 року в сумі 15996 грн. 66 коп.

Крім того, посилається на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних, що відповідно до розрахунку складає 956 грн. 16 коп. - сума інфляційного нарахування на суму боргу та 426 грн. 87 коп. - 3% річних.

Також позивач просить стягнути з ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 270 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. 00 коп. (а.с. 2-22).

Ухвалою суду від 26 серпня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження по справі з викликом сторін. (а.с.27-28)

Представник позивача, повноваження якого належним чином підтверджені в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 33).

Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає частково в частині стягнення боргу, витрат від інфляції та 3% річних та судового збору. В частині стягнення з неї, 5000.00грн. витрат на професійну правничу допомогу заперечує, вважає не обґрунтованими. (а.с.34).

Враховуючи те, що позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає повністю, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за наявними матеріалами у справі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи згідно ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

На підставі рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 15 серпня 2012 року № 742, виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання визначено Спільне підприємство - Товариство з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут". (а.с. 5).

Довідкою СП ТОВ "Світловодськпобут" виданої станом на 01 липня 2021 року підтверджується заборгованість за послуги СП ТОВ "Світловодськпобут" у ОСОБА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 за період з 01 грудня 2019 року по 01 липня 2021 року в сумі 15996 грн. 66 коп., з яких: основний борг в розмірі 14613 грн. 63 коп., втрати від інфляції в розмірі 956 грн. 16 коп., трьох відсотків річних в розмірі 426 грн. 87 коп. (а.с. 6).

Із змісту ч. 1 ст. 901 ЦК слідує, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ст. 68 ЖК УРСР наймач зобов`язаний щомісячно сплачувати комунальні послуги, у тому числі і за послуги теплопостачання.

Стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІУ містить визначення поняття споживача як фізичної особи чи юридичної особи, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу, особа стає споживачем житлово-комунальних послуг при умові якщо вона фактично користується (чи має намір користуватись) цими послугами. Обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту початку користування цими послугами.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими у встановленому порядку.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання», у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

СП ТОВ "Світловодськпобут" є постачальником теплової енергії в житловий будинок де власником квартири є відповідач і даний будинок забезпечується централізованим опаленням, що підтверджується наявністю договірних правовідносин та особовим абонентським рахунком. Заборгованість відповідачем добровільно погашена не була, а тому має бути стягнута в судовому порядку.

У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до cт. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три проценти річних від простроченої суми.

На підставі вказаної норми закону, позивачем проведено власний розрахунок індексу інфляції та трьох відсотків річних виходячи із розміру заборгованості за отримані відповідачем послуги, в результаті проведення якого відповідачу нараховано індекс інфляції в розмірі 956,16 грн., 3% річних у розмірі 426,87 грн. за період з 01 грудня 2019 року по 01 липня 2021 року (а.с. 6).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного, згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Постановою Верховного Суду України від 23.11.2020 №638/7748/18 вказано, що відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У зв`язку з тим, що представником позивача не надано суду розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрат необхідних для надання правничої допомоги, а також квитанції (інший платіжний документ) на підтвердження оплати послуг адвоката, суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви про стягнення з відповідача судових витрат в частині витрат на оплату правничої допомоги.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 2270грн.

Керуючись ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст. 257, 258, 509, 525, 526, 530, 625, 910 ЦК України, ст.ст. 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" до ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01 грудня 2019 року по 01 липня 2021 в сумі 15996 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 66 коп., яка складається з: 14613 (чотирнадцять тисяч шістсот тринадцять) грн. 63 коп. - основний борг; втрати від інфляції в сумі 954 (дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 16 коп., три відсотки річних в сумі 426 (чотириста двадцять шість) грн. 87 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" судовий збір у сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 коп.

У задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень - відмовити.

Відомості про сторони:

позивач - Спільне підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут", місце знаходження: вул. Г. Сковороди, 2А, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27500, .

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 08 червня 2000 року Світловодським МРВ УМВС України в Кіровоградській області, місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 284 ЦПК заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в порядку передбаченому ст. 355 ЦПК України безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Ю.І. Макарова