Справа № 761/2828/21
Провадження № 2-з/761/269/2021
У Х В А Л А

Іменем України

01 березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.,

при секретарі: Гриб Д.В.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рябикіна Алла Анатоліївна про визнання договору дарування не дійсним.

В своїх вимогах позивач просить: визнати недійсним договір дарування від 23.12.2020, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рябикіною Аллою Анатоліївною, зареєстрований у реєстрі за №753; застосувати наслідки недійсності договору дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рябикіною А.А., зареєстрованого у реєстрі за №753, шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер - 55904223 від 23.12.2020, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рябикіна Алла Анатоліївна.

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову, в своїй заяві заявник просить: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 .

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що в провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа №761/44138/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ПАТ «АК «Київводоканал» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири.

В подальшому, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.12.2020 в порядку забезпечення позову судом накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 32714058), до набрання законної сили рішенням суду у справі №761/44138/18.

Як зазначає заявник, 28.02.2020, представником позивача подано до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) відповідну заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Рішенням №56008505 від 29.12.2020 року представнику позивача було відмовлено у проведенні державної реєстрації, підставою для відмови у проведені державної реєстрації стало те, що відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 14.12.2020, власником квартири АДРЕСА_1 , зазначено ОСОБА_3 , проте, відповідно до інформації ДРРПННМ, є ОСОБА_4 .

Заявник зазначає, що відповідно до інформаційної довідки №239443830 від 30.12.2020, ОСОБА_4 набула у власність дану квартиру на підставі договору дарування квартири, серія та номер:753, виданий 23.12.2020 року, видавник: Рябикіна А.А. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу. Таким чином, оскаржуваний договір дарування від 23.12.2020 укладений та посвідчений ПНКМНО Рябикіною А.А. тоді, коли судом вже була постановлена ухвала про накладення арешту, що свідчить про фіктивність його укладення. Окрім того, оскаржуваний договір дарування вчинений між відповідачами без наміру створення, виконання, зміни або припинення цивільних прав або обов`язків. Укладаючи договір дарування відповідачі не мали наміру передачі майна вказаного у договорі, а отже, він укладався без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, а тому існує наявність умислу на укладення договору дарування майна між близькими родичами з метою приховання цього майна від виконання в майбутньому ОСОБА_3 своїх цивільно - правових зобов`язань перед позивачем.

Тому, заявник вважає за необхідне вжити зазначені заходи забезпечення позову, в зв`язку з тим, що квартира яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 - це єдине нерухоме майно, що перебувало у власності ОСОБА_3 .

Як зазначає заявник, ризиком значного утруднення виконання рішення суду у даному провадженні є той факт, що у разі відчуження ОСОБА_4 зазначеної квартири права позивача не будуть поновлені, а остання вимушена буде знову звертатися до суду з відповідними позовами.

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви за наступних підстав.

Згідно із ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 150 ЦПК України, передбачає, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Статтею 150 ч. 3 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач не надала доказів, які б свідчили, що вказану квартиру, на яку вона просить накласти арешт відповідач має намір відчужити.

При цьому, суду не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову, як накладення арешту, яка є особистою власністю відповідача, у разі задоволення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, зокрема щодо заявлених вимог.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевикладене, а також те, що у заяві належним чином не мотивовано те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не надано відповідних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач має намір здійснити відчуження належного їй майна, з урахування того факту, що на дану квартиру накладено арешт ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14.12.2020 року, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - відхилити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: Н.Г.Притула