Справа № 461/8896/20 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/811/2097/21 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м.Львів

Справа № 461/8896/20

Провадження № 22ц/811/2097/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова, ухвалене у м.Львові 11 травня 2021 року у складі судді Юрківа О.Р., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», з участю третіх осіб: Приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича, Приватного виконавця Виконавчого округу м.Києва Ярошенка Костянтина Юрійовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

6 травня 2021 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі в частині витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 27 квітня 2021 року задоволено позов ОСОБА_1 . Питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось.

Додатковим рішенням Галицького районного суду м. Львова від 11 травня 2021 року вирішено стягнути з ТзОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» на користь ОСОБА_1 35 000 грн. понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення суду оскаржив ОСОБА_1 . Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить додаткове рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення заяви в повному обсязі.Вказує, що 14 лютого 2020 року між ним (позивачем) та адвокатом Цирулевським Р.О. укладено договір про надання правничої допомоги. 20 жовтня 2020 року на виконання покладених договором правової допомоги завдань, адвокатом Цирулевським Р.О. було видано ордер Серії КВ №851235 від 20 жовтня 2020 року на надання правничої допомоги. 28 квітня 2021 року складено акт про обсяг наданої правничої допомоги та її вартість. Зазначає, що згідно цього акту адвокатом було виконано відповідні роботи. Стверджує, що адвокатом витрачено на правову допомогу 53 години, що в грошовому еквіваленті становить 116 017 грн., виходячи з розрахунку: 1 година дорівнює 1-му прожиткового мінімуму на працездатну особу станом на 1 січня 2021 року згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» - 2 189 грн. З урахуванням значного обсягу часу, витраченого адвокатом на ведення цієї справи, та враховуючи рівень її складності, сторони дійшли згоди зменшити загальну вартість наданих послуг (виконаних робіт) до 110 000 грн. Загальна вартість послуг адвоката становить 110 000 грн. Суд першої інстанції, визначаючи розмір витрат на правову допомогу керувався лише наявною в матеріалах справи квитанцією від 28 квітня 2021 року про сплату 35 000 грн. за надання правової допомоги та відсутністю інших квитанцій, що підтверджують оплату наданих послуг.Відповідно до п. 5 Акту від 28 квітня 2021 року сторони погодили, що даний Акт у відповідності до п. 1.2. договору, є підтвердженням надання адвокатом клієнту правової допомоги, та відповідно виникнення у клієнта зобов`язання по оплаті прийнятих послуг. Пунктом 6 акту визначено, що сторони дійшли взаємної згоди, що сума коштів, зазначена у п.3 акту буде сплачена клієнтом адвокату трьома платежами: 35 000 грн., 35 000 грн. та 40 000 грн. відповідно.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За п. 3 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч.1 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Частиною 2 ст.30 цього Закону передбачений порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата). Підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно з ч.3 ст.30 зазначеного Закону при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При ухваленні оскаржуваного рішення про розподіл судових витрат суд першої інстанції вірно виходив з того, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд звернув увагу та те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи, необхідності таких послуг.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна та інші проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Судом зазначено, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що до матеріалів справи долучено копію договору про надання правової допомоги від 14 лютого 2020 року, акт виконаних робіт від 28 квітня 2021 року згідно якого сукупна вартість послуг адвоката, наданих у даній справі становить 110 000 грн., квитанцію від 28 січня 2021 року про сплату 35 000 грн. за надання правової допомоги.

При визначенні розміру витрат на правничу допомогу судом першої інстанції детально проаналізовано заявлені витрати, враховано їх реальність, критерій розумності, неминучості. З урахуванням встановленого, суд прийшов до правильного висновку, що вартість є завищеною, оскільки складання заяв, а також надання інших послуг, не зайняло в адвоката значного часу, про що свідчить кількість аркушів на яких викладено дані заяви, та характер наданих послуг, необхідності таких.

Колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Висновки суду не спростовані доводами апеляційної скарги. Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 4 жовтня 2021 року.

Головуючий

Судді