Провадження № 2/161/3164/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Авдійчук О.А.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Будь С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідачів про скасування арешту з нерухомого майна.

Свій позов обґрунтовує тим, що згідно інформаційної довідки №251477719 від 07.04.2021 року вбачається чинний арешт на майно в рамках виконавчого провадження № 48284703 про стягнення з нього 4 411 114,26 грн.

Дані виконавчі провадження проводились з виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 30 квітня 2015 року у справі № 161/17770/14 за позовом ОСОБА_3 до нього та ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.

Разом з тим, постановою Волинського апеляційного суду від 18 березня 2021 року у справі № 161/17770/14 задоволено його заяву про перегляд рішення апеляційного суду Волинської області від 17 грудня 2015 року за нововиявленими обставинами та в подальшому рішення апеляційного суду Волинської області від 17 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до нього та ОСОБА_4 про відшкодування шкоди скасовано.

Крім того, заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 квітня 2015 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в позові ОСОБА_3 до нього та ОСОБА_4 про відшкодування шкоди відмовлено.

Зазаначає, що оскільки рішення було винесено на його користь, виконавець у листопаді 2015 року був зобов`язаний зняти арешт з майна боржників, разом з винесенням ухвали про повернення виконавчих проваджень, однак на даний час арешт не знятий.

У зв`язку з чим, просить зняти арешт з належного йому нерухомого майна, накладений постановами державних виконавців Луцького районного відділу ДВС та ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, однак подав суду відзив, у якому просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №251477719 від 07.04.2021 року сліду, що наявний арешт на майно (номер запису про обтяження: 10621494 (спеціальний розділ), в рамках виконавчого провадження № 48284703 виданого 30.07.2015 року; видавник Державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області Гриценя Ганна Геннадіївна, особа на чиє майно накладено арешт - ОСОБА_2 , в межах суми звернення стягнення 4 411 114,26 грн.

Крім того, наявні арешти, накладені в рамках виконавчого провадження № 54372995 виданого 25.07.2017 року; видавник старший державний виконавець Луцького районного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області Будь С.Л.; накладено арешт на земельну ділянку площею 0,0948 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, котра знаходиться у АДРЕСА_1 . (а.с. 17-18).

Судом з`ясовано, що дані виконавчі провадження проводились з виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 30 квітня 2015 року у справі № 161/17770/14 за позовом ОСОБА_3 до нього та ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, а також в рамках справи кримінальної справи № 161/18755/13к.

Разом з тим, постановою Волинського апеляційного суду від 18 березня 2021 року у справі № 161/17770/14 задоволено його заяву про перегляд рішення апеляційного суду Волинської області від 17 грудня 2015 року за нововиявленими обставинами та в подальшому рішення апеляційного суду Волинської області від 17 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до нього та ОСОБА_4 про відшкодування шкоди скасовано. Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 квітня 2015 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в позові ОСОБА_3 до нього та ОСОБА_4 про відшкодування шкоди відмовлено (а.с. 4-10).

Крім того, Верховний суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду своєю постановою від 16 січня 2020 року у справі №161/18755/13 касаційні скарги засуджених ОСОБА_2 , ОСОБА_4 - задовольнив, вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.08.2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 30.08.2018 року щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_4 скасував та закрив кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу злочину в діях ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 12-16).

Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Ч. 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Із постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року слідує, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із наступного.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами пошуку виконавчих проваджень в автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні відкриті провадження стосовно боржника ОСОБА_2 (а.с ).

Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, зважаючи, що права позивача як власника нерухомого майна порушені, доказів того, що він є боржником у будь-якому виконавчому провадженні суду не представлено та враховуючи відсутність іншого способу зняття арешту з майна не інакше як за рішенням суду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути в рівних частинах на користь позивача 2724,00 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 316, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Скасувати арешти, накладені на майно ОСОБА_2 :

- постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області Гриценею Ганною Геннадіївною від 30.07.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП№ 48284703 та припинити публічне обтяження нерухомого майна ОСОБА_2 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, запис № 10621494 (спеціальний розділ) від 30 липня 2015 року;

- постановою старшого державного виконавця Луцького районного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області Будь С.Л. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП № 54372995 та припинити публічне обтяження нерухомого майна ОСОБА_2 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, запис №21581409 (спеціальний розділ) від 27 липня 2017 року;

- постановою старшого державного виконавця Луцького районного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області Будь С.Л. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП № 54372995 та припинити публічне обтяження нерухомого майна ОСОБА_2 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, запис №21583578 (спеціальний розділ) від 27 липня 2017 року.

Стягнути з відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на користь ОСОБА_5 2724,00 грн. судового збору, а саме: по 1362 (одній тисячі триста шістдесят дві) грн. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 01 жовтня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк