Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1596/21

Номер провадження: 2/511/538/21

29 вересня 2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

при секретарі - Ніколас С.О.,

представник позивача - ОСОБА_5.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Роздільнянської міської ради Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача, в якій просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В позові зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер - ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому при житті на праві власності земельну ділянку площею 5,50 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області.

Спадкоємцями першої черги були за законом після смерті ОСОБА_2 були - його дружина ОСОБА_3 та вона донька спадкодавця ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_2 його дружина ОСОБА_3 ввернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведена спадкова справа №216/2013. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла.

Однак в березні 2021 року вона дізналась, що при житті 20.10.1986 року ОСОБА_2 було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №33, за яким ОСОБА_2 заповів все належне йому майно їй - доньці ОСОБА_1 .

Про існування заповіту вона не знала, а тому з заявою про прийняття спадщини не зверталась.

17.03.2021 року вона у встановленому законом порядку звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини , однак відповідно до листа нотаріуса від 17.03.2021 року №49р/02-31 їй було відмовлено в прийнятті даної заяви з посиланням на пропуск встановленого шести місячного строку для прийняття спадщини, встановленого відповідно до ст. 1270 ЦК України.

Вважає, що вона з поважних причин пропустила встановлений законом строк, так як не була обізнана про існування заповіту, тому просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позов підтримав, суду пояснив, що позивачка є рідною донькою померлого ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 була дружиною померлого, однак не була її матір`ю. Позивачка не знала про заповіт, складений батьком в 1986 році, а тому лише тепер має намір прийняти спадщину.

Представник відповідача - Роздільнянської міської ради в судове засідання на розгляд справи не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надали суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнали, не заперечували проти їх задоволення, просили справу розглядати без участі їх представника.

В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 03.08.2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання, так як справа розглядається за правилами загального позовного провадження. (а.с.26)

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.09.2021 року закрито підготовче засідання по справі та справа призначена до розгляду по суті. Одночасно ухвалою суду витребувано інформацію від нотаріуса щодо кола спадкоємців померлого.(а.с.24)

Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом

про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 26.02.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 133. (а.с.6)

На день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №891 від 31.10.2013 року, виданою Старостинською сільською радою Роздільнянського району Одеської області. Разом з ним була зареєстрована та проживала його дружина ОСОБА_3 (а.с.12)

20 жовтня 1986 року ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №33, відповідно до якого заповів ОСОБА_1 все своє майно. (а.с.11)

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 5,50 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №373981 від 28.09.2005 року. (а.с.9)

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 були - його дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 що підтверджується, свідоцтвом про одруження НОМЕР_2 , виданим 16.12.1994 року Старостинською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №14 (ас.13), та донька ОСОБА_1 (до одруження ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 16.10.1951 року (а.с.17).

ОСОБА_3 звернулась до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, на підставі якої було заведено спадкову справу №216/2013.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №5 від 10.06.2021 року, складеного на підставі актового запису №147. (а.с.14)

Відповідно до листа приватного нотаріуса Роздільнянського нотаріального округу Одеської області Іванової А.Й. від 15.09.2021 року та витягу з Реєстру спадкових справ, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не відкривалась, атому спадкоємців померлої на час розгляду справи у суді не встановлено.

Крім цього із матеріалів спадкової справи судом встановлено, що ОСОБА_3 подала заяву після смерті чоловіка про прийняття спадщини саме за законом як спадкоємець першої черги, , а заяву на прийняття спадщини на обов`язкову частку у спадковому майні до нотаріальної контори не подавала.

17.03.2021 року ОСОБА_1 у встановленому законом порядку звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 . Постанова мотивована тим, що нею пропущено шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, для звернення з заявою про прийняття спадщини. Відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рекомендовано звернутися до суду.

Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року № 6-1320цс17.

Також відповідно до правовового висновку, висловленого в постанові Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Також відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Окрім згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причини пропуску для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними, не переборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилаються сторони, давши оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем в позові, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Так судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 1270 ЦК України - шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини після його смерті, встановлений законом відповідно до - 21.08.2013 року.

Судом встановлено, що на користь позивача ОСОБА_1 померлим ОСОБА_2 було складено заповіт 20.10.1986 року, посвідчений секретарем Старостинської сільської ради, згідно якого він заповів ОСОБА_1 все своє майно.

Також ОСОБА_1 своєчасно не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому має місце пропуск строку для прийняття спадщини.

Між тим, судом встановлено, що ОСОБА_1 не прийняла спадщину, так як разом зі спадкодавцем на час його смерті не проживала, про наявність складеного на її ім`я заповіту в 1986 році не знала, про існування заповіту дізналась вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини.

Суд, вважає, з огляду на законодавство України та на правові висновки ВС по даній категорії справ, той факт, що позивач була необізнана про наявність заповіту, значно звузило можливість здійснення нею цивільних прав, створивши перешкоди вчасно подати заяву про прийняття спадщини, а тому ці обставини слід визнати поважними причинами несвоєчасного звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, при цьому суд, також приймає до уваги ту обставину, що відповідач визнав позовні вимоги, і така процесуальна дія відповідає принципу диспозитивності цивільного процесу, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Суд вважає, що наведені позивачем причини несвоєчасної подачі заяви про прийняття спадщини, є такими, що перешкоджали своєчасному зверненню ОСОБА_1 до нотаріуса, а відтак позивач пропустила 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини по поважним причинам.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Тому суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити і визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом тривалістю 3(три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, так як саме в такий спосіб можливо захистити право позивача на спадщину.

Судовий збір по справі повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.

На підставі ст.1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст. 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном 3(три) місяці з дня набрання чинності цим рішенням суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через Роздільнянський районний суд Одеської області відповідно до п.15.5 Розділу Х11 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж. В. Теренчук