Справа № 350/591/16-ц
Провадження № 22-ц/4808/1440/21
Головуючий у 1 інстанції Калиній Г. В.
Суддя-доповідач Пнівчук
У Х В А Л А

06 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Горейко М.Д., Томин О.О.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рожнятівського районного суду від 04 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

Рішенням Рожнятівського районного суду від 04 серпня 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на домоволодіння, яке знаходиться у АДРЕСА_1 та належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 24 вересня 2020 року подав апеляційну скаргу, яка ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 02 листопада 2020 року визнана неподаною та повернута в зв`язку із невиконанням у встановлений строк вимог ухвали суду від 30 вересня 2020 року про сплату судового збору та зазначення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

31 серпня 2021 року ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу на рішення Рожнятівського районного суду від 04 серпня 2016 року.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали для зазначення інших підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки наведені апелянтом обставини не дають підстав для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.

Роз`яснено, що у разі невиконання вимог ухвали у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

На виконання вимог зазначеної ухвали 04 жовтня 2021 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява, у якій останній вказує, що про існування оскаржуваного рішення йому стало відомо тільки у серпні 2020 року, оскільки справу розглянуто без його участі.

Подана ним у вересні 2020 року апеляційна скарга, ухвалою апеляційного суду від 02 листопада 2020 року визнана неподаною та повернута. Вимоги зазначені в ухвалі суду від 30 вересня 2020 року ним не були виконані у зв`язку з тим, що він перебував на сезонних роботах в Житомирській області, звідки 10 жовтня 2020 року виїхав на роботу до Республіки Польща. Повернувся в Україну 29 грудня 2020 року, та працював в Житомирській області. 19 лютого 2021 року знову виїхав до Польщі та в Україну повернувся 29 липня 2021 року.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 , вважає, що строк на апеляційне оскарження пропустив з поважних причин тому просить його поновити.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У частині другій вказаної статті зазначено, що учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другійстатті 358 цього Кодексу (ч. 3 ст. 358 ЦПК України).

Частино другою статті 354 ЦПК України визначено, що учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З матеріалів справи слідує, що оскаржуване рішення суду ухвалене 04 серпня 2016 року, при цьому ОСОБА_1 не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, ні про результат розгляду позову ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Разом з тим, копію оскаржуваного рішення від 04 серпня 2016 року отримано представником ОСОБА_1 адвокатом Ошуст С.Є. за його заявою 25 серпня 2020 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи заява (а.с.48).

Посилання ОСОБА_1 на те, що строк на апеляційне оскарження рішення суду ним пропущено з поважних причин, так як він тривалий час перебував за межами України не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини не дають підстав для висновку, що ОСОБА_1 був позбавлений об`єктивної можливості подати апеляційну скаргу на рішення суду з дотриманням вимог норм процесуального права щодо форми та змісту такої апеляційної скарги на протязі тридцяти днів з часу отримання повного рішення суду.

Крім того, сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Апелянтом не надано доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Як передбачено вимогами частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 року в справі № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18) зроблено висновок про те, що: «апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод»

Як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Можливість поновлення пропущеного процесуального строку пов`язана з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку, поважність якої, у свою чергу, має бути обґрунтовано та доведено належними у розумінні процесуального законодавства доказами та викладено у клопотанні.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд. Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись простан відомого їм судового провадження.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеногостаттею 8 Конституції України.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу (ч. 4 ст. 357 ЦПК України).

Враховуючи те, що інших підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, які можна визнати поважними, апелянт не навів, а безпідставне поновлення такого строку буде суперечити вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, то у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рожнятівського районноо суду від 04 серпня 2016 року слід відмовити.

Керуючись ст. 185, 260, 261, 357, 358, 381, 389 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рожнятівського районного суду від 04 серпня 2016 року у справі запозовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: М.Д. Горейко

О.О. Томин