Справа № 472/724/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про самовідвід судді

"01" жовтня 2021 р. смт. Веселинове

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області Чаричанський П.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення ,

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2021 року зазначена справа надійшла до розгляду головуючого судді Чаричанському П.О.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

В силу ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) суддя може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Вивчивши матеріали справи суддя вважає за необхідне заявити самовідвід виходячи з наступного.

Враховуючи, що ОСОБА_1 являється помічником судді Веселинівського районного суду Миколаївської області та виконує обов`язки помічника судді під головуванням судді Чаричанського П.О., то з метою уникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді справи суддя вважає за необхідне заявити самовідвід.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини( рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуга проти України" від 28.10.1998 року у справі " Ветштан проти Швейцарії") важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для довіри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід, щоб у сторін справи в майбутньому не виникло сумнівів у необ`єктивності та неупередженості судді при винесені рішення у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40-41, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заявити самовідвід по цивільній справі № 472/724/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення.

Передати до канцелярії Веселинівського районного суду Миколаївської області матеріали справи № 472/724/21 для здійснення повторного автоматичного розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіП. О. Чаричанський