Справа № 234/3580/21
Провадження № 2/234/2372/21
08 вересня 2021 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області, в складі:
Головуючого судді Бакуменко А.В.
за участю секретаря судового засідання Кісточка І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Краматорська, цивільну справу№ 234/3580/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Макіївської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-
Обставини справи:
ОСОБА_1 звернулась до Макіївської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.
Свої вимоги обґрунтувала наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Авдіївка Донецької області померла ОСОБА_2 . За час життя вона склала заповіт, яким заповідала позивачці все належне її майно. Після її смерті у встановлений законом строк позивачка звернулась до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини за заповітом. Приватним нотаріусом Лук`янець Л.В. було заведено спадкову справу №20/2019. В квітні 2019 року позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 14 квітня 2019 року приватним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на те, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за параметрами запиту за адресою: АДРЕСА_1 , інформація відсутня. Тобто, нотаріус не може отримати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього, оскільки така інформація відсутня в даному реєстрі. Заявником також не надано відомості, що містяться на паперовому носії інформації, як це передбачено п.3, ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року за № 1127 /із змінами/, а саме: будь-яка архівна довідка з реєстрових книг, ведення яких здійснювало Державне комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації Макіївської міської Ради народних депутатів, так як на теперішній час БТІ розміщено на тимчасово окупованій території України. Фактично через те, що на теперішній час неможливо перевірити факт належності померлої квартири, оскільки відомості щодо нерухомого майна знаходяться на паперових носіях у БТІ м.Макіївка Донецької області, яка на даний час відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, позивачка позбавлена можливості реалізувати свої майнові права на спадкове майно. Просить суд визнати за нею право власності на житлову квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Краматорського міського суду від 27 травня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 23.06.2021 року.
Ухвалою Краматорського міського суду від 23.06.2021 року по цивільній справі закрито підготовче судове засідання та права призначена до судового розгляду по суті на 15.07.2021 року.
До суду позивачка не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволені заявлених вимог, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідно до ч.3ст.211 ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на сайті суду, відзиву або заперечень не надав, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. У зв`язку з чим зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положеннямст.280 ЦПК України.
Згідно до ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Авдіївка Донецької області померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у виді квартири, площею 33,80 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 20.10.1993 року, власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 .
Згідно копії заповіту від 20.08.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Макіївської державної нотаріальної контори Зленко В.М., номер в реєстрі №1-593, ОСОБА_2 на випадок смерті заповіла все належне їй майно, та все те, на що вона за законом має право, ОСОБА_4 .
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 уклала шлюб та після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на « ОСОБА_5 ».
Згідно Витягу про реєстрації в Спадковому реєстрі №55130174 від 14.02.2019 року, 14.02.2019 року було зареєстровано спадкову справу № 63761834, спадкодавець ОСОБА_2 .
Постановою приватного нотаріуса Авдіївського нотаріального округу Донецької області Лук`янець Л.В. від 14.04.2019 року № 128/02-31, було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, в зв`язку з тим, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за параметрами запиту за адресою: АДРЕСА_1 , інформація відсутня. Тобто, нотаріус не може отримати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього, оскільки така інформація відсутня в даному реєстрі. Заявником також не надано відомості, що містяться на паперовому носії інформації, як це передбачено п.3, ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року за № 1127 /із змінами/, а саме: будь-яка архівна довідка з реєстрових книг, ведення яких здійснювало Державне комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації Макіївської міської Ради народних депутатів, так як на теперішній час БТІ розміщено на тимчасово окупованій території України.
На теперішній час неможливо перевірити факт належності квартири ОСОБА_2 , оскільки відомості щодо нерухомого майна знаходяться на паперових носіях у БТІ м.Макіївка Донецької області, яка на даний час відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Так, згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
У відповідності зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав й обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У відповідності до норм ст. 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
ОСОБА_6 є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 за заповітом.
Позивач не може оформити у нотаріуса спадщину, у зв`язку з неможливістю перевірити факт належності квартири померлій, оскільки відомості щодо нерухомого майна знаходяться на паперових носіях у БТІ м.Макіївка Донецької області, яка на даний час відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Доступу до них немає.
Вирішуючи питання про визнання права власності на квартиру, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.3 ч. 1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року за№ 1952-IV, за державною реєстрацією має право звернутися власник або належним чином уповноважена особа.
У відповідність до вимог ст.1297,1299 ЦК України, позивач зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.
Згідно до статей 1261,1268 ЦК України, спадкуванням с перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, враховуючи, що в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно із п.4.15 гл.10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року №296/5встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13: якщо нотаріус або орган державної реєстрації прав відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину.
У відповідність статті 1 Першого протоколу до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велі Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.
Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті6та статті13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).
Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеномуст.392 цього Кодексу.
Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.
Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі суд прийшов до висновку, про наявність підстав про визнання права власності за позивачем ОСОБА_1 на квартиру, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Позивач, відповідно до позову не вимагає компенсації за понесені нею судові витрати по справі.
Керуючись ст.ст.331,392,1268,1296-1299 ЦК України, ст.ст.12,13,141,259,263-265,ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Макіївської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на квартиру, площею 33,8 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті та надруковано в одному примірнику.

Суддя Краматорського міського суду А. В. Бакуменко