Справа № 128/2224/20
УХВАЛА

29 вересня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Літневська А.Р.

за участі: позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_5 , представникатретьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовомузасіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», про поділ спільного майна подружжя та зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності, та позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки в частині зазначення покупцем ОСОБА_3 , визнання ОСОБА_5 покупцем за договором купівлі-продажу земельної ділянки, визнання права власності на майно,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває вищевказана цивільна справа.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та його представник, адвокат Зубань О.О., в судовому засіданні підтримали подане письмове клопотання про поновлення строку для вчинення процесуальної дії та призначення судової експертизи, згідно якого позивач вказує, що в своєму зустрічному позові ОСОБА_3 просить суд визнати її особистою приватною власністю обладнання, встановлене на земельній ділянці площею 0, 1352 га, кадастровий номер :05:001:0048, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вищевказане обладнання хоча і придбане за час шлюбу проте за її особисті кошті, а тому є її особистою приватною власністю, на підтвердження чого долучає до позову копію договору позики від 30.04.2019 та копію Розписки від 30.04.2019. Однак позивач за первісним позовом ОСОБА_1 вважає, що жодних договорів позики та розписок в 2019 році складено не було, а такі докази були створені в 2020 році вже після того, як він звернувся до суду з позовом про поділ майна подружжя. Тому у позивача виникла необхідність у призначенні по справі судової технічної експертизи для визначення давності створення документів договору позики від 30.04.2019 та Розписки від 30.04.2019. Крім того, позивач за первісним позовом ОСОБА_1 вказує, що 19.11.2020 відповідачем по справі ОСОБА_3 подано до суду документ, який він вважає недійсним, а саме Акт від 13.11.2020 та зазначає, що з приводу фальсифікації (підробки) даного Акту від 13.11.2020 відкрито кримінальне провадження №0000178 від 24.02.2021 за ч. 3 ст. 358 КК України та розпочато розслідування, яке на даний час триває. Тому у позивача виникла обґрунтована необхідність у призначенні по справі судової правової експертизи для визначення відповідності Акту від 13.11.2020 вимогам чинного законодавства України. Позивач вказує, що необхідність подання клопотання про проведення судової експертизи у нього виникла лише після того, як судом в судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи докази. За вказаних обставин позивач просить суд поновити йому строк для подання клопотання про призначення судової експертизи та призначити у справі комплексну правову та технічну експертизу документів, на вирішення якої поставити такі питання: 1) Чи відповідають давності виконання документів - Договору позики від 30.04.2019, підписаного в смт. Тиврів між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 про надання ОСОБА_3 позики в сумі 25 000, 00 доларів США та рукописної Розписки від 30.04.2019, написаної ОСОБА_3 про отримання нею від ОСОБА_7 25 000, 00 доларів США відповідно до договору позики від 30.04.2019, давності виконання підписів ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на Договорі позики та Розписці, вказаній у цих документах даті? Якщо не відповідають, то вказати дату коли ці документи було створено; 2) чи відповідає вимогам чинного законодавства України Акт від 13.11.2020. Проведення експертизи просить доручити Товариству з обмеженою відповідальністю «Незалежний інститут судових експертиз».

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання позивача про поновлення строку для вчинення процесуальної дії та призначення судової експертизи заперечили, вказали що є відповідні етапи судового розгляду та ці питання могли бути вирішені під час підготовчого засідання, жодної поважної причини для заявлення таких клопотань після закриття підготовчого провадження та лише після дослідження всіх наданих доказів, які були надані ще в ході підготовчого провадження, немає. Так, сторона позивача безпідставно посилається на нявність поважних причин для поновлення пропущеного строку для вчинення вказаних процесуальних дій, оскільки ще в минулому засіданні під час дослідження письмових доказів сторона позивача давала оцінку кожному письмовому доказу, зокрема тим, про які завлено в даному клопотанні, та потреби в експертному дослідженні даних доказів не мала.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_5 ,та його представникклопотання підтримали, просили задовольнити. Вважають, що підстави для його заявлення дійсно виникли в ході судового розгляду та поставлені питання підлягають експертному дослідженню.

Заслухавши учасників судового розгляду, оглянувши надані суду документи, суд прийшов до такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Як визначено п. 8 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи.

Отже, згідно з вимогами процесуального закону, позивач, а також інші учасники справи мають подати всі заяви та клопотання до дати підготовчого засідання, а в підготовчому засіданні такі заяви та клопотання мають бути розглянуті судом.

Суд звертає увагу, що під час підготовчого провадження в справі було вирішено всі клопотання учасників судового розгляду.

Водночас згідно ст. 209 ЦПК України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 2 ст. 222 ЦПК України, суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

При цьому під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Так, як на підставу для поновлення пропущеного процесуального строку позивач посилається на те, що у нього виникла необхідність подання клопотання про призначення судової експертизи лише після того, як судом в судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи докази.

Водночас суд звертає увагу, що копії договору позики від 30.04.2019 та Розписки від 30.04.2019 відповідачем за первісним позовом ОСОБА_3 було долучено до зустрічного позову та подано до суду ще 12.10.2020 (а.с. 105 192 т. 1).

Та ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 13.10.2020 в підготовчому засіданні, в якому були також присутні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 , прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності прийняти до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, вручено відповідачу за зустрічним позовом ОСОБА_1 копію зустрічної позовної заяви та доданих до неї документів, та вказані докази були досліджені позивачем ще в подаонму суду 27.10.2020 відзиві на зустрічну позовну заяву (а.с. 202, 215 - 223 т. 1).

Акт від 13.11.2020 відповідачем за первісним позовом ОСОБА_3 було надано до суду ще 19.11.2020, про що свідчать матеріали справи (а.с. 35 39 т. 2).

Суд звертає увагу, що позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 також були присутні в підготовчому засіданні з розгляду даної справи 19.11.2020 (а.с. 46 47 т. 2).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 09.12.2020 вирішено заяви та клопотання сторін, закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. В підготовчому засіданні 09.12.2020 позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 також були присутні та будь-яких клопотань щодо вказани х доказів не заявляли (а.с. 116 118 т. 2).

15.01.2021 позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи та 16.01.2021 ознайомився з матеріалами справи, про що свідчить наявна в матеріалах справи заява (а.с. 195 т. 2).

Натомість із клопотанням про поновлення строку для вчинення процесуальної дії та призначення судової експертизи позивач звернувся до суду лише 27.09.2021, тобто з пропущенням встановленого процесуального строку для подання відповідного клопотання. Та з огляду на вищевказані обставини, вказані позивачем обставини не є поважними причинами, які унеможливили заявлення відповідних клопотань в підготовчому провадженні, та жодних інших доказів поважності причин пропуску строку для подання відповідного клопотання позивачем суду не надано.

Отже, судом встановлено, що позивач за первісним позовом ОСОБА_1 не скористався своїм процесуальним правом на подання клопотання про призначення судової експертизи як до дати підготовчого засідання, так і під час підготовчого провадження, за відсутності поважних причин.

А тому клопотання позивача ОСОБА_1 про поновлення строку для вчинення процесуальної дії та призначення судової експертизи слід залишити без розгляду, як таке, що без поважних причин не було заявлене в підготовчому провадженні, згідно ч. 2 ст. 222 ЦПК України.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001, згідно якого, право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Керуючись ст.ст. 13, 126, 209, 222, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про поновлення строку для вчинення процесуальної дії та призначення судової експертизи залишити без розгляду, як таке, що без поважних причин не було заявлене в підготовчому провадженні.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 04.10.2021.

Суддя: