Провадження № 2/761/4460/2021
29 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді: Волошина В.О.
при секретарі: Колзаковій К.А.,
позивача: ОСОБА_1 ,
представника позивача: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат; трьох відсотків річних,
У листопаді 2020р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 1-3) до відповідача ОСОБА_3 , в якому просив суд, з урахуванням поданої заяви про уточнення розміру позовних вимог (а.с. 20):
- стягнути з відповідача на свою користь інфляційні втрати - 373967,5 грн.; 3,0 % річних - 195707,98 грн., а також понесені судові витрати, які складаються з судового збору.
Зазначене судове рішення було виконане в примусовому порядку в повному обсязі в межах виконавчого провадження № 63295613 лише 21 грудня 2020р. Відтак, відповідач прострочив повернення суми позики в розмірі 6232791,76 грн. за період часу з 04 грудня 2019р. до 20 грудня 2020р. включно, а тому відповідно до ст. 625 ЦК України повинен сплатити позивачу інфляційні втрати та 3,0 % річних від простроченої суми у зазначений період. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір не можливо, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом для захисту свого права.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2020р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, зазначених у позові, просили суд позов задовольнити.
До судового засідання стороною позивача було подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, яка заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених у позові і не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлявся за своїм місцем реєстрації, про поважність причин неявки в судові засідання не повідомив, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач відзив на позов не подавав.
Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280, 282 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення сторони позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019р. по цивільній справі № 761/38518/18, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики від 30 грудня 2014р. у розмірі 6695384,53 грн., яка складається з: сума позики - 6232791,76 грн. та 462592,77 грн. - 3% річних за період з 14 червня 2017р. по 03 грудня 2019р. включно.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Авторговим А.М. від 13 жовтня 2020р. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва на підставі зазначеного рішення суду по цивільній справі № 761/38518/18 (виконавче провадження № 63295613).

21 грудня 2020р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Авторговим А.М. було перераховано позивачеві 6704989,53 грн., з них: 6232791,76 грн. - сума позики, 462592,77 грн. - 3,0 % річних, 9605,0 грн. - судовий збір.

Постановою від 29 грудня 2020р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Авторговим А.М. закінчено виконавче провадження № 63295613 в зв`язку з виконанням в повному обсязі рішення Шевченківського районного суду м. Києва по цивільній справі № 761/38518/18 від 16 грудня 2019р.

За змістом положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що відповідач зобов`язання з повернення позивачеві суми позики в розмірі 6232791,76 грн. в добровільному порядку не виконав, а в примусовому порядку задоволення вимог позивача відбулось лише 21 грудня 2020р.

Тобто, відповідач прострочив виконання зобов`язання на період з 04 грудня 2019р. до 21 грудня 2020р.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014р. № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018р. № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), в постанові від 08 листопада 2019р. по справі № 127/15672/16-ц.

На підтвердження розміру позовних вимог позивачем надано розрахунок 3,0 % річних від простроченої суми 6232791,76 грн., за зазначений період часу з 04 грудня 2019р. по 20 грудня 2020р. включно, яка становить 195707,98 грн. та інфляційних втрат за період з січня 2020р. по грудень 2020р. включно, що становить 373967,50 грн., а всього 569675,48 грн.

Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, як об`єктивний і належний доказ, що містить відомості щодо розміру нарахованих відповідачу сум за кожен місяць та рік прострочення, і здійснений на основі затверджених в установленому порядку норм.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не виконав своєчасно грошове зобов`язання на підставі рішення суду по цивільній справі № 761/38518/18, а отже відповідно до положень ст. 625 ЦК України на вимогу позивача він зобов`язаний сплатити суму інфляційних втрат за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Схожий за змістом висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018р. № 310/11534/13-ц та від 04 червня 2019р. № 916/190/18.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5696,76 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 11, 15, 16, 509, 525, 526, 609-611, 625 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення інфляційних втрат; трьох відсотків річних - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 три відсотки річних у розмірі 195707 /сто дев`яносто п`ять тисяч сімсот сім/ грн. 98 коп.; інфляційні втрати - 373967 /триста сімдесят три тисячі дев`ятсот шістдесят сім/ грн. 50 коп.; судовий збір у розмірі 5696 /п`ять тисяч шістсот дев`яносто шість/ грн. 76 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 04 жовтня 2021р.

Суддя: