печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відкриття провадження у цивільній справі

17 червня 2021 року м. Київ

Суддя Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Національного банку України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення грошових коштів за договорами банківських вкладів,-

ВСТАНОВИВ:

Спір виник із цивільно-правових відносин. Зазначений спір згідно з вимогами ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) належить до компетенції місцевих загальних судів та має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених ЦПК України на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не встановлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно ст. 196 ЦПК України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що вказану справу слід розглядати за правилами загального позовного провадження, оскільки справа є складною з огляду на наявні в ній матеріали.

На виконання наведених положень Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне призначити підготовче засідання у справі та встановити сторонам строки для подання ними документів на підтвердження своєї правової позиції в даному спорі.

Одночасно з позовною, представником позивача, адвокатом Маринушкіним А.Г. подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обгрунтування клопотання представник позивача, зазначає, що позивач ОСОБА_1 є вкладником за договором банківського вкладу, а отже, є споживачем фінансових послуг та відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», звільняється від сплати судового збору.

Перевіривши матеріали клопотання та матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 136 ЦПК України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Представник позивача, як на підставу звільнення від сплати судового збору посилається на ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Як визначено у ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Так, предметом спору є стягнення грошових коштів за договорами банківських вкладів.

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», метою цього закону є створення правових основ для захисту прав та інтересів клієнтів фінансових установ, фізичних осіб - підприємців, які надають фінансові послуги, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні, правове забезпечення єдиної державної політики у фінансовому секторі України.

Як визначено в п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відтак, аналізуючи викладене, вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк - їхнім виконавцем, який відповідає за неналежне надання цих послуг, а тому вкладник, звертаючись до суду з позовом, пов`язаним з порушенням його прав за договором банківського вкладу, звільняється від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Анологічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.04.2021 року справа № 640/12756/20 (провадження №К/9901/12449/21).

Відтак, аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім того, представником позивача, адвокатом Маринушкіним А.Г., подано клопотання про витребування доказів, в якому останній просить витребувати у Національного банку України (. юридична адреса: 01601. м. Київ, вул. Інститутська, 9) належним чином засвідчені копії:

- постанови Правління Національного банку України від 03.10.2014 року № 631/БТ «Про віднесення ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії проблемних»;

- постанови Правління Національного банку України від 10.10.2014 року № 656/БТ «Про надання банку стабілізаційного кредиту ліквідності»;

- постанови Правління Національного банку України від 11.09.2014 року № 564/БТ «Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» шляхом призначення куратора»;

- плану заходів щодо усунення недоліків і порушень у діяльності ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»;

- пояснювальної записки директора Департаменту банківського нагляду ОСОБА_2 щодо пропозицій віднесення ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії проблемних;

- пояснювальної записки директора Департаменту банківського нагляду ОСОБА_2 щодо пропозицій віднесення ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії неплатоспроможних;

- доповідної записки заступника директора генерального департаменту - директора департаменту предуційного нагляду ОСОБА_3 про віднесення ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії проблемних.

В обгрунтування клопотання представник позивача зазначає, що оскільки, предметом позовних вимогу даній справі є вимоги щодо стягнення майнової шкоди, заподіяної позивачу внаслідок прийняття органом державного управління протиправних рішень, зокрема, про неплатоспроможність ПАТ «ВіЕйБі Банк» і відкликання його ліцензії, останній вбачає необхідність у дослідженні судом відповідних доказів.

Крім того, представник позивача зазначає, що ним було направлено на адресу Національного банку України адвокатський запит з метою витребування доказів, проте, листом Директора Департаменту банківського нагляду Національного банку України Дегтерьової Н. частково відмовлено у задоволенні клопотання останнього, посилаючись на те що запитувані документи містять інформацію, яка становить банківську таємницю.

Дослідивши клопотання представника позивача, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 13 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як визначено у ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про доступ до публічної інформації», таємна інформація - інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську, розвідувальну таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю.

Як визначено у ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; фінансово-економічний стан клієнтів; системи охорони банку та клієнтів; інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; коди, що використовуються банками для захисту інформації; інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності.

Відтак, запитувані адвокатом документи містять інформацію, яка становить банківську таємницю.

Відповідно до п. 2 ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність», інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема,

Отже, оскільки докази, які просить витребувати представник позивача, мають значення для вирішення даного спору та останній самостійно не може надати вказаний доказ суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1-19, 23, 33, 34, 174-177, 184, 185, 187, 190, 191, 196, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, пп. 15.5 п. 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору у цивільній справі ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Національного банку України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення грошових коштів за договорами банківських вкладів, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позову до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Національного банку України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення грошових коштів за договорами банківських вкладів.

Відкрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6), Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових стрільців, 17, ) та Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (04190, вул. Дегтярівська, 27 Т, ) про стягнення грошових коштів за договорами банківських вкладів.

Розгляд справи здійснювати одноособово суддею у порядку загального позовного провадження.

Витребувати у Національного банку України (, юридична адреса: 01601. м. Київ, вул. Інститутська, 9) належним чином засвідчені копії:

- постанови Правління Національного банку України від 03.10.2014 року № 631/БТ «Про віднесення ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії проблемних»;

- постанови Правління Національного банку України від 10.10.2014 року № 656/БТ «Про надання банку стабілізаційного кредиту ліквідності»;

- постанови Правління Національного банку України від 11.09.2014 року № 564/БТ «Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» шляхом призначення куратора»;

- плану заходів щодо усунення недоліків і порушень у діяльності ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»;

- пояснювальної записки директора Департаменту банківського нагляду ОСОБА_2 щодо пропозицій віднесення ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії проблемних;

- пояснювальної записки директора Департаменту банківського нагляду ОСОБА_2 щодо пропозицій віднесення ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії неплатоспроможних;

- доповідної записки заступника директора генерального департаменту - директора департаменту предуційного нагляду ОСОБА_3 про віднесення ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії проблемних.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

У разі неподання доказу з неповажних причин або неповідомлення про неможливість подання доказів, судом можуть бути застосовані наслідки, передбачені ч. 10 ст.84 ЦПК України.

Підготовче засідання у справі призначити на 10 год. 30 хв. 13.12.2021 року в приміщенні Печерського районного суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 15, кабінет 218. Повідомити сторін, що їх явка в судове засідання є обов`язковою.

Зобов`язати позивача не пізніше двох днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі направити третім особам копію позовної заяви з додатками, а докази такого направлення надати суду до початку підготовчого судового засідання.

Встановити відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Встановити третій особі строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання суду пояснень щодо позову або відзиву.

Відзив повинен містити: найменування (ім`я) позивача і номер справи; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, за наявності; у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем; обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, надану позивачем, з якою відповідач погоджується; заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права; перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання; заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Зобов`язати відповідача одночасно із надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) копії такого відзиву та доданих до нього документів позивачу, третім особам та суду з підтвердженням такого направлення учасникам справи.

Встановити позивачу строк до п`ятнадцяти днів з дня отримання відзиву надати суду відповідь на відзив з підтвердженням такого направлення учасникам справи.

Відповідач не пізніше п`яти днів з дня отримання відповіді позивача на відзив, до початку розгляду справи по суті, має право підготувати заперечення на відповідь на відзив, та направити позивачу, третім особам та суду з підтвердженням такого направлення учасникам справи.

Роз`яснити учасникам справи, що подання заяв по суті справи (позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву) є їхнім правом. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Отримати інформацію щодо справи, яка розглядається, учасники справи можуть на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud2606.

Ухвала суду в частині відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 17.06.2021 року.

Суддя І.В. Григоренко