РІШЕННЯ

Іменем України

06.04.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова, в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Кремси Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: П`ята Львівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на ј частки квартири АДРЕСА_1 .

Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 . ОСОБА_1 є її дочкою, що стверджується свідоцтіом про народження серії НОМЕР_1 та спадкоємцем по закону. На момент смерті мати позивачки, то такій належала на праві спільної сумісної власності Ѕ частка квартири АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвм про право власності № НОМЕР_2 на квартиру. Загальна площа вищевказаної квартири складає 35,5 кв.м, що стверджується технічним паспортом. 04.09.2019 р. ОСОБА_1 подала письмову заяву про прийняття спадщини за законом в П`яту Львівську державну нотаріальну контору, термін спадкування не пропустила, спадщину приймає. Крмі позивачки, спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є сестра позивачки - ОСОБА_2 . Так, сестра позивачки, чинить останній перешкоди у в оформленні спадщини, не надаючи свідоцтіва про право власності на спірну квартиру, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно та технічний паспорт в П`яту Львівську державну нотаріальну контору. На звернення позивачки довищевказаного нотаріуса, останніми було скеровано повідомлення на адресу ОСОБА_2 з проханням надати вищевказані документи для огляду, на що відповідачка відмовилася.

Так, як позивачка, прийнявши спадщину не має можливості оформити у встановленому законом порядку спадщину, просить позов задоволити.

02 липня 2020 року на адресу суду поступив відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що позивачка та відповідачка є сестрами. Їхня мати померла у віці 98 років. Зважаючи на її похилий вік та стан здоров`я, остання потребувала постійного догляду та лікуання, який її забезпечувала відповідачка. Натомість, позивачка не брала участі у догляді за своєю матірю. Так як позивачка ухилялася від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні позивачка та її представник просили задоволити позовні вимоги.

Відповідачка в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, однак така неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши думку учасників та дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 . ОСОБА_1 є її дочкою, що стверджується свідоцтіом про народження серії НОМЕР_1 та спадкоємцем по закону. Крім того, судом встановлено що сторони по справі є сестрами. Даний факт ніким не оспорюється.

На момент смерті мати позивачки, то такій належала на праві спільної сумісної власності Ѕ частка квартири АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвм про право власності № НОМЕР_2 на квартиру. Загальна площа вищевказаної квартири складає 35,5 кв.м, що стверджується технічним паспортом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» , на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати:

- місце відкриття спадщини;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України.

Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Вишевказана позиція висловлена в листі Вищого спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013«Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Судом встановлено, що позивачка 04.09.2019 р. подала письмову заяву про прийняття спадщини за законом в П`яту Львівську державну нотаріальну контору. Крім позивачки, спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є сестра позивачки - ОСОБА_2 .

На звернення позивачки довищевказаного нотаріуса, останніми було скеровано повідомлення на адресу ОСОБА_2 з проханням надати вищевказані документи для огляду, на що відповідачка відмовилася.

Стаття 34 Закону України «Про нотаріат» не надає повноваження державному нотаріусу витребовувати оригінали документів на майно, співвласником якого є спадкодавець, якщо інші співвласники зареєстровані в тих юридичних документах, відмовляються від цього або не надають права скористуватися ними спадкоємця.

Так, відповідач зазначає про те, що позивач жодним чином не дбала за свою покійну мати, що є підставою для відмови в позові.

Згідно з ч. 2 ст.321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

За вимогами статті 12,80,81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач, на свої переконання, не надав до суду жодних підтверджень, а тому, суд не бере такі до уваги.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно з ч. 1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Статтею 316 ЦК України дано визначення поняття права власності, згідно якого правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як зазначено у ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном закріплений у ст.41Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 13,81,257, 258, 259, 263,265,273,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (іпн - НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), третя особа: П`ята Львівська державна нотаріальна контора (), про визнання права власності на спадкове майно, - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн НОМЕР_3 право власності на ј (одну четверту) частки квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Франківський районний суд м. Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 08.04.2021 р.

Суддя Ванівський Ю.М.