Справа № 490/7299/20
н/п 2-о/490/23/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Ковальової Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Перша Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, Миколаївська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

ВСТАНОВИВ:

29.10.2020 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява ОСОБА_1 , в якій заявниця просить встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_2 з вересня 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог посилається на те, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачці вона була відома з 1995 року, з часу, коли чоловік заявниці, ОСОБА_3 почав опікуватись її донькою. Він постійно спілкувався з ОСОБА_2 з приводу її доньки, яка після тяжкої хвороби померла в 1999 році. З того часу ОСОБА_2 вважала за необхідне бути ближчою до родини заявниці. В цей же час помер її батько, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 залишилась одна. Для того, щоб бути ближчою до сім`ї заявниці, ОСОБА_2 продала свою квартиру, в якій до цього мешкала, та придбала квартиру біля нашого будинку, в будинку напроти.

Після смерті своїх рідних ОСОБА_2 стала тяжко хворіти. В 2010 році в неї був інсульт і з того часу стан її здоров`я став значно погіршуватися. А в 2014 році їй була встановлена інвалідність 3 групи. Кожен рік вона по 2-3 рази проходила стаціонарне лікування. К 2015 року стан її здоров`я став значно гіршим, вона не могла сама себе обслуговувати і була звільнена з роботи. Заявниця та її чоловік вирішили мешкати однією сім`єю спільно з ОСОБА_2 для надання їй постійної допомоги та обслуговування. В вересні 2015 року, виділивши померлій кімнату в квартирі заявниці та її чоловіка, вони стали жити як одна сім`я. ОСОБА_2 отримувала пенсію у розмірі 2 100,00 грн. та на ці кошти неможливо було придбати ліки, проходити лікування, сплачувати за комунальні послуги. Тому пенсію померлої була частиною їх спільного бюджету, з якого вони купували продукти для її потреб, платили за утримання її квартири, придбавали необхідні їй ліки. Спільно харчувалися, обговорювали новини, обслуговували її в санітарно-гігієнічному стані.

Так було впродовж 5 років, але в вересні 2020 року стан здоров`я ОСОБА_2 значно погіршився, вона потребувала продовження лікування в лікувальному закладі, їй було надано направлення на ургентну госпіталізацію від 30.09.2020 року. Але провести лікування вона не змогла.

В ніч на ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Заявницею було здійснено її поховання.

12.10.2020 року заявниця звернулась до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, проте заявниці було відмовлено, оскільки вона не є спадкоємцем за законом, заповіту спадкодавець не склала.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Чулупа О.С.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Чулупа О.С. від 23.11.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною заявою.

На підставі розпорядження керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва Мізюна Р.І. від 10.02.2021 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

17.02.2021 року матеріали справи передано судді Саламатіну О.В.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 19.02.2021 року прийнято вищезазначену заяву до розгляду.

24.06.2021 року до канцелярії суду від представника заінтересованої особи Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області надійшла заява, в якій представник просить розглядати вказану справи без його участі на підставі наявних в матеріалів і прийняти рішення на розсуд суду.

В судовому засіданні заявниця та її представник вимоги заяви підтримали, просили задовольнити та встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_2 з вересня 2015 року по 03.10.2020 року.

Суд, вислухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 05.10.2020 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса).

Так, в Спадковому реєстрі станом на 24.09.2021 року відсутня інформація щодо наявності заведеної спадкової справи після смерті ОСОБА_2 .

Заявниця ОСОБА_1 просить суд встановити факт її спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 з вересня 2015 року по день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки встановлення зазначеного факту їй необхідно для прийняття спадщини.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що знала померлу ОСОБА_2 з 1997 року. ОСОБА_2 була дуже хвора, у 2015 році перенесла інсульт та з цього часу проживала з заявницею у неї в квартирі по АДРЕСА_1 . Відносини були дуже хороші. Похованням ОСОБА_2 займалася заявниця.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що 15 років дуже добре знала померлу ОСОБА_2 , та товаришувала з нею.

ОСОБА_2 в`язала їй речі а та в свою чергу робила ОСОБА_2 масаж. З 2014 року ОСОБА_2 , незважаючи на те, що мала власне житло, проживала у заявниці по АДРЕСА_1 . В цій квартирі ОСОБА_2 мала свою окрему кімнату та вони з заявницею жили однією сім`єю.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що знає заявницю та померлу ОСОБА_2 з 2008 року.

ОСОБА_2 працювала в 4 міській лікарні.

З 2014 року, коли приходила в гості до заявниці почала зустріати там ОСОБА_2 , яка там проживала разом із заявницею. ОСОБА_2 була дуже хворою людиною та не могла сама за собою доглядати. Проживала у заявниці по АДРЕСА_1 в окремій кімнаті та вони з заявницею жили однією сім`єю.

Похованням ОСОБА_2 займалася заявниця.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що близько знав померлу ОСОБА_2 . Після 2014 року ОСОБА_2 почала проживати у заявниці за адресою АДРЕСА_1 . Жили однією сім`єю та мали спільний побут.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України судом можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ст. 3 ч. 2 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Пунктом 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно роз`яснень, що містяться у п. 2 абз. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Встановлення факту про який просить заявниця, має для неї юридичне значення, так як від цього залежить виникнення її майнових прав віднсно спадщини, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту проживання однією сім`єю.

Аналізуючи зібрані по справі докази суд вважає, що у судовому засіданні доведений факт проживання ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті останньої, а саме з вересня 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 315-319, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), заінтересована особа: Перша Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області (54030, м. миколаїв, вул. Пушкінська, 14/6), Миколаївська міська рада (54001, м. миколаїв, вул. Адміральська, 20 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_2 з вересня 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Саламатін