Ухвала

25 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 646/4906/19

провадження № 61-11189ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Карпенко Світлани Олексіївни, Ігнатенка Вадима Миколайовича, Стрільчука Віктора Андрійовича, від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Куп`янського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Прокуратури Харківської області про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 травня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Куп`янського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Прокуратури Харківської області про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 100 000 грн.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 19 травня 2021 року, позов задоволено частково.

Стягнено з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 80 166,67 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

01 липня 2021 року заступник керівника Харківської обласної прокуратури звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 травня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2021 року поновлено заступнику керівника Харківської обласної прокуратури строк на касаційне оскарження рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2020 року та постанови Харківського апеляційного суду від 19 травня 2021 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 травня 2021 року відмовлено.

У серпні 2021 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 травня 2021 року, в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити оскаржувані судові рішення в частині стягнення у рахунок відшкодування моральної шкоди 80 166,67 грн, та стягнути з Державного бюджету України на свою користь 1 100 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Верховного Суду від 12 серпня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2020 року та постанови Харківського апеляційного суду від 19 травня 2021 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

12 жовтня 2021 року до Верховного Суду на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 12 серпня 2021 року, надійшла заява ОСОБА_1 на усунення недоліків, уточнена редакція касаційної скарги та заява про відвід суддів Верховного Суду Карпенко С. О., Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А.

В обґрунтування зави заявник вказує, що ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 травня 2021 року за необґрунтованістю. Вважає, що вказана обставина викликає сумнів в неупередженості та об`єктивності суддів при розгляді його касаційної скарги, оскільки ухвала Верховного Суду від 16 липня 2021 року обґрунтована тим, що рішення суду першої та апеляційної інстанцій ухвалені при правильному застосуванні норм матеріального і процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Карпенко С. О., Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід суддів Верховного Суду Карпенко С. О., Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А. передано судді Верховного Суду Ступак О. В. у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Верховний Суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Карпенко С. О., Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А. не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Карпенко С. О., Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, для відводу судді з огляду на таке.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», N 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року).

Верховний Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, дійшов переконання про відсутність підстави стверджувати, що судді Верховного Карпенко С. О., Ігнатенко В. М., Стрільчук В. А. виявляють особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного, а доказів протилежного заявником суду не надано.

Щодо наявності об`єктивного критерію.

По суті заява про відвід обґрунтована тим, що на думку заявника, судді Верховного Суду Карпенко С. О., Ігнатенко В. М., Стрільчук В. А. ухвалою від 16 липня 2021 року відмовили у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 травня 2021 року

Положення процесуального закону однозначно визначають, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Оцінюючи такі доводи заяви про відвід, Верховний Суд виходить із того, що вони по своїй суті зводяться до незгоди заявника із прийнятим суддями рішенням у справі за касаційною скаргою відповідача, що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу суддів.

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Учасники справи не можуть використовувати інститут відводу судді з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення.

Оскільки у заяві ОСОБА_1 про відвід не наведено доводів, які б свідчили про існування об`єктивних обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів Верховного Суду Карпенко С. О., Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., заява про відвід суддів Верховного Суду не підлягає задоволенню.

При цьому суд враховує те, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд, так само як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Карпенко Світлани Олексіївни, Ігнатенка Вадима Миколайовича, Стрільчука Віктора Андрійовича відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак