Дата документу 04.10.2021
Справа № 501/1996/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючої судді - Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

до

відповідачів:

1 ПАТ «Укрсоцбанк»

2 АТ «Альфа-Банк»

треті особи на стороні відповідача:

1 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович

2 приватний виконавець Щербаков Юрій Сергійович

третя особа: приватне підприємство «Фабер» в особі директора Шевчун Олега Олексійовича

предмет та підстави позову: про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

учасники справи:

представник позивача - адвокат Станіславська А.В.,

представник приватного підприємства «Фабер» в особі директора Шевчун Олега Олексійовича - адвокат Кубрак О.О.,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

ОСОБА_1 26.06.2020 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», АТ «Альфа-Банк» (треті особи на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, приватний виконавець Щербаков Юрій Сергійович, третя особа: приватне підприємство «Фабер» в особі директора Шевчун Олега Олексійовича) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с.3-9).

Позов обґрунтовано тим? що 21.05.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та позивачем був укладений кредитний договір № 05.3-18/23, відповідно якого позивач отримав кредит: грошові кошти у розмірі 65 100 доларів США з порядком повернення кредиту зі сплатою 14 % річних та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості не пізніше 20.05.2018 року.

Одночасно з цим укладено договір поруки та договір іпотеки у забезпечення виконання вищезазначеного зобов`язання. Предмет іпотеки: двокімнатна квартира під АДРЕСА_1 , квартира, знаходиться у м. Чорноморськ, Одеської області.

Позивач вказує в позові, що у 2008 році, керівник ПП «Фабер», звернувся до нього з проханням взяти кредит під заставу власної квартири, оскільки у підприємства не має такої можливості, підприємство виступило поручителем за кредитним договором. Про те що підприємство перестало сплачувати кредит, скільки сплачено кшотів, коли внесено останній платіж позивачу не відомо.

Згодом позивачу стало відомо про відкриття відносно нього виконавчого провадження. Ознайомившись через свого представника з матеріалами виконавчого провадження №56284984 позивач дізнався, що 05.10.2018 року, постановою приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С., відкрито виконавче провадження №56284984, щодо примусового виконання виконавчого напису №736 від 18.01.2018, що видав Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про звернення стягнення на предмет іпотеки: двохкімнатну квартиру під АДРЕСА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки запропоновано задовольнити вимогу стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 20 жовтня 2016 року по 20 жовтня 2017 року, а саме: строкова заборгованість - 3 797, 50 дол. США., прострочена заборгованість - 54 758,46 дол. США, прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам - 73 950,59 дол. США,

Позивач стверджує, що виконавчий напис №736 від 18.01.2018, вчинений приватним нотаріусом Чуловським В.А. з грубими порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (надалі - Порядок вчинення нотаріальних дій), в наслідок чого відкрито провадження щодо примусового виконання оспорюваного виконавчого напису про звернення стягнення.

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Відповідачі відзиву на позов не надали.

В судовому засіданні представник позивача просив суд задовольнити позов з підстав викладених у позовній заяві та пояснив, що квартира під АДРЕСА_1 не належить позивачу, оскльки позивач належить квартира: АДРЕСА_2 .

Представник представник приватного підприємства «Фабер» в особі директора Шевчун Олега Олексійовича - адвокат Кубрак О.О. в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову, посилаючись на те, що посилання позивача на те, що у 2008 році, керівник ПП «Фабер», звернувся до нього з проханням взяти кредит під заставу власної квартири, оскільки у підприємства не має такої можливості, підприємство виступило поручителем за кредитним договором - є голослівними та нічим не підтверджуються.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник АТ «Альфа-Банк» 24.09.2020, 05.11.2020, 27.05.2021, 29.06.2021 надав до суду заяви про відкладення розгляду справи (а.с.38-39, 65, 162-163, 175).

Представник приватного підприємства «Фабер» в особі директора Шевчун Олега Олексійовича 03.11.2020, 19.11.2020 надав до суду заяву про продовження строку подачі письмових пояснень (а.с.58-60, 78).

Представник приватного підприємства «Фабер» в особі директора Шевчун Олега Олексійовича 04.11.2020, 09.12.2020 надав до суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції (а.с.62-64, 81-82).

Представник позивача 17.12.2020 надав до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без його участі (а.с.90).

Представник приватного підприємства «Фабер» в особі директора Шевчун Олега Олексійовича 06.01.2021 надав до суду заяву про забезпечення доказів (а.с.111-113).

Представник позивача 25.01.2021 звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів (а.с.133-134).

Представник позивача 22.04.2021 надав до суду заяву про відкладення розгляду справи (а.с.150).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 26.06.2020 справа розподілена для подальшого розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.22).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 16.07.2020 справу прийнято до свого провадження та призначити справу до розгляду в загальному позовному провадженні (а.с.70-71).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 05.11.2020 відмовлено в задоволенні заяви представника третьої особи про проведення судового засідання в режимі відео конференції (а.с.68-70).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 14.12.2020 задоволено клопотання представника третьої особи про проведення судового засідання в режимі відео конференції (а.с.84-86).

В судовому засіданні 17.12.2020 продовжено підготовче провадження у справі (а.с.91-92).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 17.12.2020 клопотання позивача про витребування доказів повернуто позивачу (а.с.93-94).

В судовому засіданні 1721.01.2021 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.118-119).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 21.01.2021 витребувано докази (а.с.120-123).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 24.02.2021 витребувано докази (а.с.140-141).

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 21.05.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та позивачем був укладений кредитний договір № 05.3-18/23, відповідно якого позивач отримав кредит: грошові кошти у розмірі 65 100 доларів США з порядком повернення кредиту зі сплатою 14 % річних та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості не пізніше 20.05.2018 року. Вказане підтверджується п.1.1 копії іпотечного договору (а.с.13-16).

Одночасно з цим 22.05.2008 укладено договір поруки та договір іпотеки у забезпечення виконання вищезазначеного зобов`язання. Предмет іпотеки: двокімнатна квартира під АДРЕСА_1 , квартира, знаходиться у м. Чорноморськ, Одеської області (а.с.13-16).

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович 18.01.2018 вчинив виконавчий напис №736 про звернення стягнення на предмет іпотеки: двохкімнатну квартиру під АДРЕСА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки запропоновано задовольнити вимогу стягувача у розмірі заборгованості, що виникла в наслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 20 жовтня 2016 року по 20 жовтня 2017 року, а саме: строкова заборгованість - 3 797, 50 дол. США., прострочена заборгованість - 54 758,46 дол. США, прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам - 73 950,59 дол. США (а.с.17).

Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. від 05.10.2018 року відкрито виконавче провадження №56284984, щодо примусового виконання виконавчого напису №736 від 18.01.2018, що видав Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про звернення стягнення на предмет іпотеки: двохкімнатну квартиру під АДРЕСА_1 , квартира, знаходиться у м. Чорноморськ, Одеської області (а.с.18-19).

V. Оцінка Суду.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Відповідно до п.п.1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29.06.1999 для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Згідно оскаржуваного напису нотаріуса вбачається, що сума заборгованості, яка підлягає стягненню за період з 20.10.2016 по 20.10.2017 складає: строкова заборгованість - 3 797,50 доларів США, прострочена заборгованість - 54758,46 доларів США, строкова заборгованість по нарахованих % - 73,20 доларів США, прострочена заборгованість по нарахованих % - 73950,59 доларів США.

При цьому, у оскаржуваному написі нотаріуса не вказано яким документом він керувався при винесенні напису, розрахунок суми заборгованості та відсотків не наведено та з чого складається сума заборгованості не зрозуміло.

Таким чином, суд доходить до висновку, що посилання в тексті виконавчого напису на суму заборгованості та процентів без посилання на конкретні розрахунки, не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача.

На неодноразові ухвали суду про витребування доказів стороною відповідачів та третіх осіб не надано відповідних доказів, в тому числі що вимогу банку про погашення боргу позивач отримував, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідачів, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Таким чином, нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно оскаржуваного напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича №736 від 18.01.2018 запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки: двохкімнатну квартиру під АДРЕСА_1 (а.с.17).

Разом з тим, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником квартири під АДРЕСА_2 (а.с.195-203).

Отже, в оскаржуваному виконавчому написі запропоновано звернути стягнення на квартиру, яка не належить позивачу та не є предметом іпотеки.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк», АТ «Альфа-Банк» (треті особи на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, приватний виконавець Щербаков Юрій Сергійович, третя особа: приватне підприємство «Фабер» в особі директора Шевчун Олега Олексійовича) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №736, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, 18.01.2018 року про звернення стягнення на двохкімнатну квартиру під АДРЕСА_1 .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко