Справа № 581/570/21
Провадження № 2/581/221/21
У Х В А Л А

про забезпечення позову

06 жовтня 2021 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі головуючого - судді Бутенка Д.В., розглянувши у судовому засіданні без виклику учасників справи заяву представника позивача, адвоката Федорової Ольги Миколаївни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, витрачених на будівельні матеріали та ремонтні роботи,

в с т а н о в и в :

Сутність поданого клопотання

У жовтні 2021 року позивач в особі представника адвоката Федорової О.М. звернувся до Липоводолинського районного суду Сумської області з даним позовом. Разом із позовною заявою, позивач подав до суду клопотання про забезпечення позову, в якому просив суд ужити заходів забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом накладання арешту на все рухоме та нерухоме майно, зареєстроване за ОСОБА_2 (відповідачем по справі), в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 .

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що відповідач в добровільному порядку відмовляється повернути кошти, витрачені ОСОБА_3 на придбання будівельних матеріалів та ремонтні роботи, у зв`язку з чим у позивача виникла потреба звернутися до суду для захисту своїх порушених прав, із метою забезпечення реальної можливості виконання рішення та недопущення відчуження майна відповідача, на яке можливо звернути стягнення при виконанні судового рішення, представник позивача клопотала перед судом про вжиття заходів забезпечення позову.

Установлені судом фактичні обставини спору

У нотаріально посвідченому попередньому договорі купівлі-продажу квартири від 6 квітня 2017 року сторони дійшли згоди про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зобов`язуються в майбутньому у строк не пізніше 1 квітня 2020 року укласти і належним чином посвідчити договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . У підтвердження наміру придбати квартиру та з метою забезпечення оформлення договору купівлі-продажу квартири позивач передав представнику відповідача в якості гарантійного забезпечення кошти в розмірі 271 500,00 грн., що на момент оплати було еквівалентно 10 000,00 доларів США.

У подальшому позивачем представникам відповідача передавалися в якості оплати частини забезпечувального платежу грошові кошти на загальну суму 379426,00 грн., що еквівалентно 15030,43 доларів США. Усього позивачем передано відповідачу 25030,43 доларів США, що підтверджується нотаріально посвідченими заявами.

Станом на 1 квітня 2020 року - в термін обумовлений попереднім договором, основний договір купівлі-продажу квартири між позивачем та відповідачем укладений не бук. Кошти, отримані відповідачем за попереднім договором позивачу не повернуті. 07 жовтня 2020 року позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про повернення коштів у сумі 25 030,43 доларів США за попереднім договором, але відповідь на лист позивач не отримав та кошти у сумі 25 030,43 доларів США, які позивач просив повернути, йому не повернуті.

Квартира у власність позивача не перейшла, її власником на теперішній час є відповідач, а тому забезпечувальні платежі за попереднім договором від 6 квітня 2017 року в сумі 703522,77 грн., еквівалентна 25 030,43 доларів США, які отримав відповідач, підлягають поверненню як сплачений аванс.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 17 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 29 липня 2021 року, по справі №581/915/20 задоволено первісний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , а також зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 566654,44 грн. боргу, 6086,97 грн. судового збору та 15771,20 грн. понесених витрат на правничу допомогу.

Окрім того, у вересні 2020 року ОСОБА_7 стало відомо, що ОСОБА_2 вселив у зазначену вище квартиру інших осіб. На прохання ОСОБА_5 повернути його родині грошові кошти витрачені на ремонтні роботи та їх особисті речі, в тому числі: квитанції, чеки на придбання будівельних матеріалів, меблів, обладнання тощо, ОСОБА_2 категорично відмовився та перестав виходити на зв`язок. При спробі попасти до вказаної квартири з метою повернення своїх особистих речей і документів, було виявлено факт заміни замків.

По цьому факту ОСОБА_4 подав до Ірпінського відділу поліції ГУНП в Київській області заяву про вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України, постановою дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області Крамаренко Т.О., кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 12 січня 2021 року було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину кримінального правопорушення.

Квартира АДРЕСА_1 , згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №274325125 від 10 вересня 2021 року, належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2 (копія Інформаційної довідки додається).

За підрахунком позивача ОСОБА_5 ним витрачені грошові кошти на придбання будівельних матеріалів та ремонтні роботи в сумі 480000,00 гривень, які ОСОБА_2 відмовляється йому добровільно відшкодувати.

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні порушеного питання

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачем і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову має містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Висновки суду

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає у тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає у рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні вживатися судом лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Оскільки зі змісту поданих матеріалів, зокрема ухвалених судових рішень, вбачається те, що відповідач не уклав договір купівлі-продажу квартири з позивачем, та після закінчення дії попереднього договору купівлі-продажу квартири вселив до квартири інших людей, а також відмовляється повернути позивачу кошти за придбання будівельних матеріалів та ремонтні роботи, то, на думку суду, заявником є доведеною обставина щодо наявності триваючого цивільного спору, який виник внаслідок невиконання попереднього договору про купівлю-продаж квартири.

Судом установлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 20 листопада 2020 року.

Із огляду на це, суд уважає доведеним наявність у відповідача ОСОБА_2 на праві власності квартири в смт. Гостомель, м. Ірпінь Київської області, та у разі відчуження ОСОБА_2 належного йому житла, виконання ймовірного рішення суду може бути істотно ускладненим.

За таких обставин, суд уважає, що заява про забезпечення позову в частині накладення арешту на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 є обґрунтованою, установлені підстави та вид забезпечення позову є співмірними та взаємопов`язаними з пред`явленою вимогою, а з наданих матеріалів проглядається існування реальної загрози того, що невжиття таких заходів може утруднити чи унеможливити виконання ймовірного рішення суду у разі задоволення заявленого позову в триваючому цивільному позові.

У частині вимоги заяви про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно (окрім зазначеної вище квартири), то суд не вбачає підстав для її задоволення виходячи з того, що позивачем не подано документальних відомостей про те, на яке саме рухоме та нерухоме майно належне виключно відповідачу позивач просив накласти арешт, місце його розташування чи знаходження, приблизна його ринкова вартість, що є обов`язковою умовою для забезпечення позову з урахуванням предмету існуючого цивільного спору.

Разом із цим, на підставі ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд уважає, що на даний час відсутні підстави вважати, що існують обставини щодо обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, у зв`язку з чим зустрічне забезпечення судом не застосовується.

Із огляду на вищевикладене заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню без застосування заходів зустрічного забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Задовольнити частково заяву представника позивача адвоката Федорової Ольги Миколаївни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, витрачених на будівельні матеріали та ремонтні роботи.

У порядку забезпечення цивільного позову про стягнення коштів, витрачених на будівельні матеріали та ремонтні роботи по квартирі, накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ).

У решті вимог відмовити у задоволенні заяви представника позивача адвоката Федорової Ольги Миколаївни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, витрачених на будівельні матеріали та ремонтні роботи, у зв`язку з її необґрунтованістю.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, та діє до прийняття остаточного судового рішення по суті цивільного спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення коштів, витрачених на будівельні матеріали та ремонтні роботи.

Копію ухвали про забезпечення позову негайно надіслати учасникам справи.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвалу може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Заявник: ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Представник заявника: адвокат Федорова Ольга Миколаївна (адреса здійснення адвокатської діяльності: вул. Широка, буд. 5, м. Кам`янське, Дніпропетровська область).

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повний текст ухвали суду складено 06 жовтня 2021 року.

Суддя Д. В. Бутенко