ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 жовтня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/2806/18

Головуючий у першій інстанції Логвіна Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1381/21

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючої-судді Шитченко Н.В.,

суддів Бобрової І.О., Висоцької Н.В.,

стягувач: Публічне акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго»,

боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 серпня 2021 року про повернення без розгляду заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

місце ухвалення судового рішення місто Чернігів,

дата складання повного тексту ухвали суду першої інстанції 17 серпня 2021 року.

У С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ПАТ «Облтеплокомуненерго» звернулося із заявою, в якій просило видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на загальну суму 10 194,51 грн.

Судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 квітня 2018 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Облтеплокомуненерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 квітня 2015 року по 30 вересня 2017 року у загальному розмірі 10 194,51 грн.

У серпні 2021 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулися із заявою про скасування судового наказу.

Ухвалою від 17 серпня 2021 року Деснянський районний суд м. Чернігова заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_1 повернув заявникам без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , вважаючи оскаржувану ухвалу незаконною і такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, просять скасувати її та прийняти рішення, яким задовольнити заяву про скасування судового наказу.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення поданої заяви, залишивши поза увагою приписи ч. 1 ст. 170 ЦПК України. Так, скаржниці зазначають, що копію судового наказу, який вони просили скасувати, звернувшись із заявою, яку ухвалою суду повернуто, ОСОБА_3 отримала 05 серпня 2021 року, ОСОБА_1 відповідне судове рішення взагалі не отримувала. Заява про скасування судового наказу була подана ними 16 серпня 2021 року, тобто в межах 15-ти днів з дня отримання копії судового наказу ОСОБА_3 , отже суд першої інстанції повинен був прийняти заяву до розгляду.

ПАТ «Облтеплокомуненерго» та боржником ОСОБА_2 відзив на апеляційну скаргу у встановлений термін не подавався.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, враховуюче наступне.

Дійшовши висновку про необхідність повернення заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що боржниками до заяви не було додано клопотання про поновлення пропущеного строку, як це визначено ч. 5 ст. 170 ЦПК України.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, беручи до уваги наступне.

У справі встановлено, що у березні 2018 року ПАТ «Облтеплокомуненерго» звернулося із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання (а.с. 2-3).

12 квітня 2018 року Деснянський районний суд м. Чернігова видав судовий наказ про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Облтеплокомуненерго» заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 10 194,51 грн (а.с. 17-18).

Копія судового наказу була направлена боржникам 12 квітня 2018 року, про що свідчить копія супровідного листа районного суду (а.с. 20), проте, належних доказів отримання адресатами копії судового рішення (рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з відповідною відміткою про вручення) матеріали справи не містять.

У справі наявні повернуті до суду першої інстанції конверти зі вкладенням «судовий наказ», адресовані на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які містять довідку ф. 20 про причини повернення поштового відправлення «за незапитом» (а.с. 26, 27).

Копію судового наказу разом з додатками ОСОБА_3 отримала особисто в Деснянському районному суді м. Чернігова 05 серпня 2021 року, про що свідчить її розписка на відповідній заяві (а.с. 30).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 123 ЦПК України).

Проаналізувавши вищенаведені норми та вивчивши обставини справи, колегія суддів приходить до переконання, що висновок районного суду про повернення заяви про скасування судового наказу без розгляду не ґрунтується на матеріалах справи та не відповідає вимогам закону.

Апеляційний суд погоджується з доводами скаржників про те, що матеріали даної справи не містять доказів отримання ними копії судового наказу, яка надсилалась районним судом. Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_3 отримала копію судового рішення 05 серпня 2021 року, а відповідна заява про скасування судового наказу була подана скаржницями 16 серпня 2021 року, тобто в межах 15-тиденного строку з дня отримання його копії, посилання суду першої інстанції про сплив встановленого ч. 1 ст. 170 ЦПК України строку, відсутність поданого клопотання про поновлення пропущеного строку та необхідність його подання є необґрунтованим.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведені норми та наявні матеріали справи, колегія суддів вважає висновок районного суду про повернення заяви про скасування судового наказу без розгляду передчасним та таким, що суперечить нормам чинного законодавства, а тому, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості вирішити по суті питання про скасування судового наказу, як про це просять заявниці у апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, 381-384, 389 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 серпня 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 05 жовтня 2021 року.

Головуюча: Судді: