ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м.Херсон

Номер справи: 766/14588/20

Номер провадження: 22-ц/819/1502/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач) Ігнатенко П.Я.,

суддів: Воронцової Л.П.

Полікарпової О.М.,

за участю секретаря Автонагової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Андруневича Віктора Миколайовича, який діє від імені ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Ус О.В. від 31 травня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 11 вересня 2019 року між нею та її племінником ОСОБА_2 , який до цього з 2016 року проживав разом із нею, укладено спадковий договір, який посвідчений державним нотаріусом першої Херсонської державної нотаріальної контори. Розпорядження немайнового та майнового характеру згідно умов цього договору відповідач виконував частково, а саме: раз в місяць прибирав квартиру за допомогою пилососа, кожний місяць частково доплачував за комунальні послуги в розмірі 200-300 грн (позивачка отримувала субсидію), поставив решітку на вікно в кухні за кошти позивачки. Інші обов`язки зазначені в договорі він не виконував, не купував ліки та продукти позивачка це робила сама, а також готувала їжу, мила посуд, прибирала щотижня квартиру, купувала інші необхідні речі. З січня 2020 року відповідач звільнився з роботи. З березня по травень 2020 року переїхав до м. Нова Каховка, лише один раз на місяць приїжджав до позивачки, а з 19 серпня 2020 року забрав всі свої речі і виїхав на постійне місце проживання до своєї квартири в м.Нова Каховка та взагалі відмовився виконувати умови спадкового договору. Після цього відповідач приїжджав лише один раз на початку вересня забрати речі, які забув.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідач розірвати спадковий договір в добровільному порядку відмовляється, просила суд розірвати спадковий договір укладений між нею та ОСОБА_2 щодо квартири АДРЕСА_1 .

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 31 травня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Андруневич Віктор Миколайович, який діє від імені ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В скарзі заначено, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову в зв`язку з тим, що зобов`язання матеріального характеру мали виконуватись за рахунок коштів позивачки, які ніби-то не надавалались. При цьому скаржник просить взяти до уваги, що існував ряд зобов`язань, покладених на відповідача, як набувача за спадковим договором, які не потребували грошових коштів. Проживання відповідача за 90 км від м. Херсона унеможливлює надання йому розпоряджень та виконання ним умов спадкового договору. Скаржник зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги покази свідка ОСОБА_3 , яка підтвердила, що в її присутності позивачка телефонувала відповідачу, безуспішно просила, щоб він приїхав. Сам відповідач в судовому засіданні підтвердужвав, що приїжджав тільки двічі на місяць, що унеможливлює виконання зобов`язань щодо щотижневого забезпечення продуктами харчування, приготування їжі, спілкування, відвідування, тощо. Окрім того, відповідач не надав жодного доказу того, що позивачка його вигнала у серпні 2020 року і це ніби унеможливило виконання договору. Скаржник зазначив, що в даних правовідносинах підлягає застосуванню спеціальна норма. Відповідно до вимог ст. 1308 ЦК України спадковий договір підлягає розірванню на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем розпоряджень відчужувача, істотність порушень не має значення і наявні всі підстави для задоволення позову.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 та адвокат Андруневич В.М., який діє в її інтересах підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити, пояснили, що відповідач проживає в іншому місці, від виконання умов договору ухиляється, це підтвердили свідки, допитані в суді першої інстанції. Відповідач добровільно виселився та на прохання позивачки не приїжджав, послуги не надавав. Відповідач зобов`язаний не рідше одного разу на тиждень забезпечувати позивачу продуктами харчування та прибирати, однак жодним доказом не доведено, що він приїжджав хоча б щотижня. Між сторонами склались неприязні стосунки, вважають неможливим продовження дії спадкового договору.

Відповідач ОСОБА_2 та адвокат Ярова С.В., яка діє в його інтересах, апеляційну скаргу не визнають, просять її залишити без задоволення, пояснили, що дійсно, втративши роботу, відповідач перебував у м. Нова Каховка, однак постійно підтримував зв`язок з позивачкою, яка не просила приїжджати та надавати послуги. Наявність матеріальних збитків в зв`язку із спірними правовідносинами заперечують. Звернули увагу суду на те, що доводи позивачки не підтверджені належними і допустимими доказами. Відповідач ОСОБА_2 вважає, що його проживання на теперішній час у м. Києві не є перешкодою для продовження дії спадкового договору.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову, оскільки в судовому засіданні не встановлено, що відповідач відмовився виконувати будь-які розпорядження позивачки, передбачені умовами договору та у спосіб, визначений договором. Також суд послався на те, що сам по собі факт виїзду відповідача з квартири позивачки не дає підстав для висновку про невиконання ним умов договору та оскільки відсутні достовірні докази невиконання договору з вини відповідача, це позбавляє суд визначити чи були причини такого невиконання істотними.

З такими висновками не можна повністю погодитись.

Відповідно до статті 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Положеннями статті 1305 ЦК України передбачено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Враховуючи зазначене, спадковий договір є двостороннім правочином, за концепцією якого набувач зобов`язаний вчинити певні дії за вказівкою відчужувача, взамін чого до нього переходить право власності на майно.

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 651 ЦК України визначено, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно із частиною першою статті 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша, друга статті 614 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що 11 вересня 2019 року між ОСОБА_1 , як відчужувачем з однієї сторони, та відповідачем ОСОБА_2 , як набувачем з іншої, укладено нотаріально посвідчений спадковий договір.

Відповідно до п. 1 цього договору ОСОБА_2 зобов`язався виконувати розпорядження немайнового характеру та майнового характеру за рахунок коштів ОСОБА_1 , а саме:

-спілкуватися з нею, відвідувати її, підтримувати морально;

-щотижнево забезпечувати відчужувача продуктами харчування;

-забезпечувати приготування їжі по мірі необхідності та на її особисте прохання;

-забезпечувати проведення прибирання квартири та прання постільної та особистої білизни по необхідності та на її особисте прохання. але не менше одного разу на тиждень;

-забезпечувати купівлю відчужувачу ліків та/або медичного обладнання за рекомендацією лікарів, забезпечувати надання її медичної допомоги та особистого догляду у випадку захворювання;

-супроводження відчужувача до лікарняних закладів у разі виникнення такої потреби;

-придбавати одяг та взуття для відчужувача по мірі необхідності та/або на її особисте прохання;

-вирішення питань оформлення документів, що стосуються та необхідні відчужувачу, в тому числі пенсійних.

В разі смерті відчужувача ОСОБА_2 набуває право власності на предмет договору, що є особистою приватною власністю ОСОБА_1 , а саме на кв. АДРЕСА_1 (а.с.7).

З матеріалів справи вбачається, що з березня 2020 року відповідач переїхав за місцем своєї реєстрації в м. Нова Каховка та зобов`язання за договором виконував не повністю, не виконував доручення в межах договору. Вказані обставини підтверджуються показами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , допитаних в ході розгляду справи. Посилання відповідача на зобов`язання позивачки надавати кошти, необхідні для виконання доручень, не спростовує факту невиконання відповідачем щотижневих зобов`язань, передбачених договором, які не передбачають грошових витрат, зокрема, прибирання у квартирі, тощо.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила договірні зобов`язання. У разі порушення зобов`язання, відповідальність не настає, якщо особа доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому будь-яких доказів належного виконання спадкового договору та обставин, на які посилається відповідач, як на підставу заперечень проти позову, останнім не надано, хоча це є його процесуальним обов`язком.

Сам по собі факт переїзду відповідача до іншого міста не є перешкодою для виконання договору, однак ним не доведено факти щотижневого прибуття за місцем проживання позивачки з метою виконання прямо передбачених договором обов`язків.

Оціночне поняття істотного порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склались у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина, як суб`єктивний чинник сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч.2 ст. 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки , коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. У кожному конкретному випадку питання істотності порушення повинне вирішуватись з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 05.04.2018 року у справі №587/2931/15-ц, від 15.09.2020 року у справі № 209/3295/18, від 14.06.2021 року у справі № 274/7840/19, від 01.02.2021 року у справі №295/14945/18.

За таких обставин, встановивши факти невиконання умов спадкового договору без будь-яких доказів на підтвердження доводів відповідача, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про неможливість встановити істотність порушення договору відповідачем в звязку з чим помилково відмовив у задоволенні позовних вимог про розірвання спадкового договору.

Окрім того, спадковий договір передбачає виконання розпоряджень як майнового, так і немайнового характеру. Зокрема, договором передбачено спілкування сторін за договором, відвідування відчужувача та її моральна підтримка. В ході розгляду справи вбачається, що між сторонами склались неприязні стосунки, позивачка негативно відноситься до відповідача в зв`язку з його ухиленням від виконання спадкового договору та не бажає його участі у своєму житті. За таких обставин, примушування до виконання договору, після неналежного його виконання відповідачем, буде суперечити правам та інтересам позивачки.

З урахуванням наведеного вище та встановлених обставин щодо невиконання відповідачем умов спадкового договору, позивачка позбавлена можливості отримувати від набувача очікуване при укладенні цього договору, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог. Спадковий договір, укладений між сторонами, посвідчений 11.09.2019 року державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудимою О.Б. за реєстраційним номером 1-1347, підлягає розірванню.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Андруневича Віктора Миколайовича, який діє від імені ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 31 травня 2021 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору, - задовольнити.

Розірвати спадковий договір, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений 11.09.2019 року державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудимою О.Б. за реєстраційним номером 1-1347.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 06 жовтня 2021 року

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова