ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/3928/21
Провадження № 22-ц/4820/1459/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 серпня 2021 року (суддя Мазурок О.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.06.2017 року по справі №686/7763/17 вирішено стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно, починаючи з 21.04.2017 року, менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Аліментів, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання дітей, що ставить її у скрутне матеріальне становище.

Діти ОСОБА_5 і ОСОБА_6 навчаються в ліцеї №17 м. Хмельницького, для їх фізичного, морального і творчого розвитку потрібно значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому.

Відповідач не маючи постійного джерела існування, приховує дійсний розмір своїх доходів, належної матеріальної допомоги не надає. Позивач не володіє інформацією про матеріальне становище відповідача.

На даний час позивач працює, її заробітна плата становить в середньому 20000 грн. на місяць, що підтверджується довідкою виданою ТОВ «ГЛЕДФАРМ ЛТД». Таким чином, основний тягар по матеріальному утриманню дітей несе вона. Відповідач з часу примусового стягнення аліментів добровільно аліменти в більшому розмірі не сплачував, тобто, в належному утриманні дітей участі не бере, що є несправедливим і незаконним.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У зв`язку з цим позивач просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 червня 2017 року, на її користь на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягувати в твердій грошові суму в розмірі по 3500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 серпня 2021 року позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 червня 2017 року на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнуто в твердій грошовій сумі в розмірі по 1205 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати, позов задовольнити.

Вважає вказане рішення незаконним.

Посилається на те, що єдиною підставою відмови в повному задоволенні позову суд зазначив той факт, що матеріали справи не містять інших доказів, що підтверджують наявність змін в матеріальному або ж сімейному становищі сторін, погіршення матеріального стану позивача та покращення матеріального стану відповідача. Апелянт зазначає, що на момент винесення рішення про стягнення з відповідача аліментів його матеріальний стан був добрий, що підтверджується ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 30 серпня 2017 року у справі №686/7763/17, в якій встановлений дохід відповідача, а саме ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем і здійснює підприємницьку діяльність, його середньомісячний дохід складає близько 20000 грн., інших утриманців не має. Ухвала апеляційного суду надавалась позивачем в якості доказу, однак, судом була проігнорована.

Апелянт також вказує на те, що нею був доведений і той факт, що діти зростають і її витрати по їх утриманню також зростають, надала суду письмові докази, про які судом у рішенні не зазначено. Натомість батьки мають нести рівні обов`язки по утриманню і розвитку своїх дітей.

ОСОБА_1 відмічає, що суд не надав оцінки тому факту, що відповідач працездатна особа, не є інвалідом, утриманців не має, тому зобов`язаний заробляти кошти на належний розвиток своїх дітей.

Крім того, судом не було враховано, що в позивача є престарілий батько, інвалід II групи, який також потребує матеріальної підтримки позивача. Довідка МСЕК про встановлення батькові групи інвалідності надавалась, проте суд її не прийняв через відсутність підтвердження зміни прізвища. Просить апеляційний суд вказану довідку як доказ взяти до уваги. Разом з цим надає копію свідоцтва про шлюб з відповідачем на підтвердження зміни прізвища. Підставою для несвоєчасного подання цього документу зазначає встановлений в країні локдаун у зв`язку з пандемією.

Відзиву на апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду від учасників справи не надходило.

В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснювалось.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 червня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей, доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 21 квітня 2017 року і до повноліття дітей (а. с. 8-9).

Відповідно до наданої позивачем до суду довідки про доходи, виданої ТОВ «ГЛЕДФАРМ ЛТД» від 01.02.2021, судом встановлено, що розмір доходів позивача у січні 2021 року збільшився порівняні з серпнем 2020 року (а. с. 14).

Частково відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що матеріали справи не містять інших доказів, що підтверджують наявність змін в матеріальному або ж сімейному становищі сторін, погіршення матеріального стану позивача, та покращення матеріального стану відповідача. При цьому суд зауважив, що зміна розміру аліментів відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України можлива за умови зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків. Тобто ці обставини повинні виникнути у платника або одержувача аліментів після того, як обов`язок по сплаті аліментів був раніше встановлений судом.

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Так, відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частина 1 статті 184 СК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (постанови Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі №466/4009/18, від 05 лютого 2020 року у справі № 664/252/19-ц, від 22 січня 2020 року у справі №691/1497/18).

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, при цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилання апелянта на те, що єдиною підставою відмови в повному задоволенні позову суд зазначив відсутність доказів, що підтверджують наявність змін в матеріальному або ж сімейному становищі сторін, погіршення матеріального стану позивача та покращення матеріального стану відповідача, тоді як зазначає апелянт, на момент винесення рішення про стягнення з відповідача аліментів його матеріальний стан був добрий, що підтверджується ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 30 серпня 2017 року у справі №686/7763/17, інших утриманців він не має, і дана ухвала апеляційного суду судом була проігнорована, є безпідставним. У справі №686/7763/17 встановлювались обставини щодо матеріального стану відповідача на підставі поданої позовної заяви у квітні 2017 року, понад 4 роки до пред`явлення позову про зміну розміру аліментів, що є предметом розгляду даної справи №686/3928/21. Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів позивач мала б надати суду достатні докази, які б підтверджували погіршення матеріального стану позивача чи покращення матеріального стану відповідача або зміни в сімейному становищі її чи позивача. Тому посилання апелянта на матеріальний стан відповідача понад 4 роки не може бути взятий до уваги судом. Інших доказів про це матеріали справи не містять.

За положеннями ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суду належить постановити рішення у справі на користь протилежної сторони, розтлумачивши на її користь усі припущення, що не були доведені позивачем під час розгляду справи. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: проте, доведення підстав позову покладається на позивача, якщо правило про протилежне не міститься у певному законодавчому приписі.

Твердження ОСОБА_1 про те, що нею був доведений і той факт, що діти зростають і її витрати по їх утриманню також зростають, надала суду письмові докази, про які судом у рішенні не зазначено, не може бути безумовною підставою для задоволення позову в повному обсязі. Суд збільшив розмір стягуваних попереднім рішенням аліментів. Проте, докази, які надала позивач щодо витрат по утриманню дітей, в тому числі й довідки про відвідування дітей приватного Центру розвитку дитини «Казковий світ», про оплату послуг факультативів тощо, може бути предметом розгляду іншої справи, про стягнення додаткових витрат на дітей.

Аргументи апеляційної скарги, що суд не надав оцінки тому факту, що відповідач працездатна особа, не є інвалідом, утриманців не має, тому зобов`язаний заробляти кошти на належний розвиток своїх дітей, не можуть слугувати підставою для скасування судового рішення в оскаржуваній частині. Судом першої інстанції встановлено обставини та оцінено докази у їх сукупності відповідно до ст. 89 ЦПК України. З висновком місцевого суду погоджується суд апеляційної інстанції.

Не є підставою для задоволення позову в повному обсязі посилання апелянта, що судом не було враховано, що в позивача є престарілий батько, інвалід II групи, який потребує матеріальної підтримки позивача. Довідка МСЕК надавалась суду, проте ним не була прийнята через відсутність підтвердження зміни прізвища.

Довідку МСЕК про встановлення батькові групи інвалідності, а також підтвердження зміни прізвища позивача ОСОБА_1 мала змогу направити засобами електронної пошти чи в інший спосіб. Крім того батько отримує пенсію.

Всі учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

За таких обставин аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про її обґрунтованість, а стосуються переоцінки доказів.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки судове рішення правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 7 жовтня 2021 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк