Справа № 206/1544/21
Провадження № 4-с/206/10/21
У Х В А Л А

15 квітня 2021 року м. Дніпро

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Плінська А.В., ознайомившись з матеріалами скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни щодо винесення постанов про мінімальні витрати виконавчого провадження та стягнення з боржника основної суми винагороди, заінтересована особа: ПАТ «Укрсоцбанк" правонаступник якого АТ «Альфа Банк» (стягувач),-

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2021 року засобами поштового зв`язку представник скаржника адвокат Спариш М.Г. звернулась до суду з вищевказаною скаргою.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» від 12.06.2009 р. (заява № 20347/03), пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням.

Так, відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст..449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Отже, строки для подання скарги є процесуальними та можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Водночас, як передбачено ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у постанові «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 за №6 (п.12,13), скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ, незалежно від місця виконання судового рішення, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченими положеннями ЦПК України.

У даному випадку скаржник звернувся до суду 5 квітня 2021 року, хоча оскаржувані постанови приватного виконавця винесені 02 березня 2021 року. Більше того, клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду скарга ОСОБА_1 не містить, так само як не зазначено дату отримання скаржником оскаржуваних постанов з посиланням (долученням) доказів, поважності причин пропуску процесуального строку .

Відповідно до ч.9 ст.10, п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Таким чином , скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. ст.449,175 ЦПК України.

Згідно до ч.9 ст.10 та ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. В ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 185 ЦПК України).

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної скарги слід застосувати правила ч. 1 ст. 185 ЦПК України залишивши її без руху і надавши заявниці строк для усунення вказаних вище недоліків шляхом: зазначення доказів, які підтверджують дату отримання скаржником оскаржуваних постанов, а в разі пропуску строку подання до суду клопотання про поновлення процесуального строку з обґрунтування причин його пропуску.

Керуючись ст. ст.10, 175, 185,447,449 ЦПК України, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни щодо винесення постанов про мінімальні витрати виконавчого провадження та стягнення з боржника основної суми винагороди , заінтересована особа: ПАТ « Укрсоцбанк (правонаступник якого АТ «Альфа Банк» (стягувач) залишити без руху, надавши заявниці строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання заявницею ухвали.

Попередити ОСОБА_2 , що у випадку не усунення недоліків скарга буде вважатись не поданою і повернута заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.В. Плінська