Дата документу 29.09.2021 Справа № 310/1703/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/1703/20 Головуючий у 1 інстанції: Черткова Н.І.
Провадження № 22-ц/807/1586/21 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В., суддів Гончар М.С., Кримської О.М.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: ТОВ «Елот Капітал», державний реєстратор Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області Красницька Світлана Станіславівна, державний реєстратор виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелих Віталій Віталійович, Бердянська міська рада про визнання незаконним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України, треті особи: ТОВ «Елот Капітал», державний реєстратор Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області Красницька С.С., державний реєстратор виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелих В.В., Бердянська міська рада про визнання незаконним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27 листопада 2008 року між ним як приватним підприємцем та Бердянською міською радою в особі міського голови було укладено договір оренди землі, який був зареєстрований відповідно до вимог чинного законодавства 29 квітня 2009 року. Відповідно до умов договору в оренду було передано земельну ділянку розміром 0,0025 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , надана для розміщення та обслуговування торгового кіоску зблокованого з павільйоном автобусної зупинки. Вказаний договір поновлювався за рішенням сесій Бердянської міської ради на нові строки, та, відповідно, між сторонами укладались додаткові угоди.

Останній раз вищевказаний договір оренди було поновлено за рішенням 56 сесії VII скликання № 29 від 20 грудня 2018р. «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок» строком до 01.12.2019. Тому 26 грудня 2018 року між сторонами договору було укладено додаткову угоду про поновлення договору оренди. Реєстрацію таких змін було проведено відповідно до норм чинного законодавства, реєстрація права оренди на строк до 01.12.2019 підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме

майно та про реєстрацію іншого речового права.

07.11.2018 державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелихом В.В. було прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), яким було зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на торговельний павільйон літ. А, загальна площа 23 кв. м, адреса: АДРЕСА_1 . Реєстрація відбулась з дотриманням приписів норм чинного законодавства. 03.04.2019 державним реєстратором Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області Красницькою С.С. було прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким було зареєстровано за ТОВ «ЕЛОТ КАПІТАЛ» право власності на торговельний павільйон літ. А, загальна площа 23 кв. м, адреса: АДРЕСА_1 . Реєстрація відбулась з дотриманням приписів норм чинного законодавства.

Позивач вказав, що ним 03.04.2019 до Бердянської міської ради через канцелярію було подано заяву про надання згоди на передачу в користування на умовах суборенди земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана заява була зареєстрована за № 2380/31-01, після чого Бердянська міська рада дізналась про те, що за ОСОБА_1 було зареєстроване право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а в подальшому право власності було зареєстровано за ТОВ «ЕЛОТ КАПІТАЛ», про що Бердянська міська рада вказала в скарзі, спрямованій до Міністерства юстиції України, на рішення державного реєстратора виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелиха Віталія Віталійовича № 43907876 від 07.11.2018 та рішення державного реєстратора Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області Красницької Світлани Станіславівни.

Позивач зазначив, що 12.06.2019р. (дата реєстрації скарги 19.06.2019р.) Бердянською міською радою зі спливом 60-денного строку на подання такої скарги було подано до Міністерства юстиції України скаргу на рішення державних реєстраторів Пелиха В.В. та Красницької С.С . Та 05.08.2019 за результатами розгляду вищевказаної скарги Бердянської міської ради від 12.06.2019 № 01-1459/48-1 Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації було надано позитивний висновок. А 13.08.2019 на підставі вищезазначеного висновку Міністерством юстиції України було винесено наказ № 2537/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», який виконаний в повному обсязі та відповідні зміни внесені до реєстру.

Вважає, що наказ Міністерства юстиції України від 13.08.2019 № 2537/5 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки його видання відбулось із порушеннями визначеної законодавством процедури та з порушенням принципів об`єктивності й добросовісності. Більше того, без врахування спливу строку подання скарги. Вказує, що комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації та Міністерство юстиції України не звернули увагу на те, що з часу вчинення оскаржуваних реєстраційних дій від 07.11.2018 та від 03.04.2019 до моменту їх оскарження сплило 9 та 4 місяці, та відтак ці органи зобов`язані були ретельно перевірити обставини такого значного пропуску строку звернення Бердянської міської ради зі скаргою.

У скарзі Бердянська міська рада в обґрунтування строку звернення зі скаргою зазначає, що про порушені права дізналась лише 31.05.2019 в ході розгляду доручень постійної комісії Бердянської міської ради з питань архітектури, містобудування, регулю-

вання земельних відносин та екології від 19.04.2019р. До скарги було додано вказані доручення, з яких чітко вбачається, що комісією було розглянуто звернення та матеріали, подані ОСОБА_1 від 03.04.2019р. № б/н (вхід.№2380/31-01) щодо надання згоди на передачу в користування на умовах суборенди земельної ділянки.

Проте позивач вважає, що датою, коли Бердянська міська рада дізналась або могла дізнатись про порушення свого права, є 03.04.2019, і саме з цієї дати повинен відраховуватись 60-денний строк для подання скарги, який сплив 03.06.2019р. А тому Міністерство юстиції України та його дорадчий орган повинні були, але не вирішили питання щодо відмови у розгляді скарги без розгляду її по суті у зв`язку з порушенням вимог щодо строків подання скарги, чим порушили вищевказані норми діючого законодавства.

Також, на думку позивача, Міністерство юстиції України порушило вимоги чинного законодавства щодо запрошення заінтересованих осіб на розгляд скарги, адже супровідний лист, отриманий ним від Міністерства юстиції України, не містить його запрошення як заінтересованої особи на засідання комісії, а містить лише посилання на веб-сайт міністерства, чим було порушено його право на захист та право брати участь при прийнятті рішення суб`єктом владних повноважень, яке стосується його прав та законних інтересів.

Щодо самого повідомлення, яке надсилається або розміщується на сайті, вже після запрошення, то інформаційне оголошення на офіційному веб-сайті МЮ України не містило повної інформації, яка дозволила б ідентифікувати особу, яка викликається.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 лютого 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необгрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач наголошував не невідповідності висновків суду зібраним у справі доказам, якими, на його думку, доведено пропуск строку подання скарги Бердянською міською радою до Міністерства юстиції України, неповідомлення його про розгляд скарги Бердянської міської ради, не доведення відповідачем розміщення оголошення про дату, час та місце розгляду скарги Бердянської міської ради на сайті. При таких обставинах вважав, що його позов підлягає задоволенню.

Міністерство юстиції України в особі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що Бердянська міська рада звернулась із скаргою в межах строку оскарження, який неправильно обліковується позивачем, на офіційному сайті Мін»юсту було розміщено оголошення про дату, час та місце розгляду скарги, у якому, крім цього, було чітко зазначено суб`єкта оскарження, заінтересованих осіб, зокрема, і ОСОБА_1 .

Бердянська міська рада у відзиві вказувала, що позивачем неправильно визначена дата, з якої він розпочинає відлік строку для подання скарги до Мін`юсту, оскільки з поданих ОСОБА_1 документів неможливо було встановити ті обставини, що суборенда земельної ділянки, про яку він просив у заяві, була пов`язана із реєстрацією на ній нерухомого майна, та такі обставини були встановлені лише після здійснення перевірки, а саме, 31.05.2019р.

Всі учасники справи були належним чином повідомлені про всі судові засідання, які проводились під час апеляційного розгляду цієї справи, але до судових засідань з`явля-лись лише представник ОСОБА_1 - адвокат Харченко І.І., представник Міністерства

юстиції в особі Девятко І.О., представник Бердянської міської ради в особі Михайленка

Д.В.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, адвоката Харченка І.І., який підтримав апеляційну скаргу, представників БМР та Мін`юсту, які заперечували проти скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що Бердянська міська рада 12.06.2019р. звернулась до Міністерства юстиції України зі скаргою, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 19.06.2019 за № 21300-33-19, на рішення від 07.11.2018р. № 43907876, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелихом В.В. та на рішення від 03.04.2019 № 46276871, прийняте державним реєстратором Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області Красницькою С.С.

Вказаними рішеннями державних реєстраторів відбулась реєстрація за ОСОБА_1 та подальша перереєстрація на іншого власника - ТОВ «ЕЛОТ КАПІТАЛ» права власності на тимчасову споруду як на об`єкт нерухомого майна без жодних правових підстав.

13.08.2019 Міністерством юстиції України за результатами розгляду скарги Бердянської міської ради від 12 червня 2019 року прийнято наказ № 2537/5, яким скаргу Бердянської міської ради від 12червня 2019 року задоволено в повному обсязі: скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07 листопада 2018 року № 43907876, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелихом Віталієм Віталійовичем; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03 квітня 2019 року № 46276871, прийняте державним реєстратором Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області Красницькою С.С.

Підставою для прийняття цього наказу стали обставини, викладені у висновку, складеному 05.08.2019р. комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації за результатами розгляду скарги Бердянської міської ради від 12 червня 2019 року, згідно з яким державні реєстратори Пелих В.В. та Красницька С.С. під час прийняття оскаржуваних рішень порушили діюче законодавство та порядок проведення реєстраційних дій, у зв`язку з чим порушили права та законні інтереси власника земельної ділянки - Бердянської міської ради. Державними реєстраторами Пелихом В.В. та Красницькою С.С. проведені реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно без достатніх на те правових підстав, визначених в законі.

Так, 07.11.2018 року державним реєстратором Пелихом В.В. зареєстровано заяву за № 30998919 про державну реєстрацію права власності на торговий павільйон, який розташований адресою: АДРЕСА_3 навпроти перехрестя з вул. Сєрова за заявою громадянина ОСОБА_1 . За результатом розгляду заяви державним реєстратором Пелихом В.В. прийнято оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.11.2018 року № 43907876, відкрито розділ Державного реєстру прав на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_3 та внесений запис про право власності за ОСОБА_1 на нього.

Комісією встановлено, що державним реєстратором Пелихом В.В. при реєстрації заяви та прийнятті рішення № 43907876 порушено вимоги статей 10, 18, , 23, 24, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункту 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення).

Державним реєстратором Пелихом В.В. не встановлено відповідність заявлених прав і поданих (отриманих) документів вимогам законодавства, не перевірено документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав, оскільки доданий заявником до заяви, зокрема, договір оренди земельної ділянки не передбачав переходу права власності на торговий павільйон та подані для проведення державної реєстрації прав документи не давали змоги встановити набуття права власності ОСОБА_1 на торговий павільйон.

Крім того, державним реєстратором Пелихом В.В. при розгляді заяви та під час прийняття оскаржуваного рішення належним чином не перевірено документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, оскільки до неї не додано інформацію проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013р., чим порушені вимоги ч.3 п.3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За результатом розгляду заяви ТОВ « Елот Капітал» державним реєстратором Красницькою С.С. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.04.2019 № 46276871 та внесений запис про право власності на торговий павільйон за ТОВ « Елот Капітал». Але комісією визнано, що рішення від 03.04.2019 року № 46276871, прийняте державним реєстратором Красницькою С.С., також підлягає скасуванню як таке, що прийняте за наслідками попереднього неправомірного рішення.

З позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що ним не оспорюється суті встановлених порушень при вчиненні реєстрації права власності на об`єкт, розташований на орендованій ним земельній ділянці, належній БМР, а оспорюється порушення строків подання скарги, порядок та строки прийняття наказу Міністерством юстиції.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що строк звернення БМР зі скаргою на рішення державних реєстраторів не було пропущено, оскільки його відлік починається з дати, з якої їй стало відомо про реєстрацію торгівельного павільйону на праві власності за ОСОБА_1 та перереєстрацію цього права за ТОВ «ЕЛОТ КАПІТАЛ», а саме - 31.05.2019р.; позивач належним чином відповідно до вимог чинного законодавства повідомлявся про засідання комісії з розгляду скарги БМР, а незначний пропуск строку видання наказу Міністерством юстиції про задоволення скарги БМР, яким скасовано неправомірні рішення державних реєстраторів, не може вплинути на суть порушень, що відповідає правовій позиції, висловленій у постанові ВС від 22.05.2020р. по справі № 825/2328/15.

Позивач в апеляційній скарзі наголошує на неправильності таких висновків суду, оскільки вони не відповідають зібраним у справі доказам та прийняті з порушенням норм матеріального права, які суд правильно визначив, але неправильно застосував до спірних правовідносин. Вважає, що він правильно обраховує строк, коли БМР стало відомо про рішення реєстраторів - датою подання його заяви від 03.04.2019р. до БМР про надання дозволу на передачу орендованої ним земельної ділянки в суборенду, а тому, подавши скаргу до Міністерства юстиції України лише 12.06.2019р., БМР пропустила строк, що є

підставою для відмови у її розгляді по суті. Вважає, що такий строк є преклюзивним, а тому Міністерство юстиції безпідставно розглянуло скаргу та задовольнило її. Також вважає, що висновки суду про те, що його було належним чином повідомлено про засідання комісії, не відповідають матеріалам справи. За таких обставин вважає, що наявні

підстави для задоволення його позову.

Дослідивши вказані доводи апеляційної скарги, колегія визнає їх необґрунтованими, та, навпаки, погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони в повній мірі базуються на зібраних доказах та відповідають вимогам застосованих судом норм матеріального права та правовій позиції, яку враховано судом при розгляді цієї справи.

Що стосується пропуску Бердянською міською радою строку подання скарги до Міністерства юстиції України на рішення державних реєстраторів Пелиха В.В. та Красницької С.С. , то встановлено наступне.

Згідно з приписами ч. 3 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

03.04.2019р. від ОСОБА_1 до Бердянської міської ради через канцелярію було подано заяву про надання згоди на передачу в користування на умовах суборенди земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана заява була зареєстрована за № 2380/31-01. У заяві містилось прохання про надання згоди на передачу в користування Товариству з обмеженою відповідальністю «EJIOT КАПІТАЛ» на умовах суборенди земельної ділянки по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0025 га, з цільовим призначенням - для розміщення та обслуговування торгового кіоску, зблокованого з павільйоном автобусної зупинки. Як зазначено в самій заяві, до неї були додані копії паспорту та коду заявника, а також копія договору оренди.

Згідно з вхідним штампом ця заява зареєстрована у виконавчому комітеті БМР за вх.. № 2380/31-01 від 10.04.2019р., тобто не датою її складання позивачем.

Отже, під час надходження і реєстрації вищезазначеної заяви Бердянська міська рада не могла дізнатись про те, що за TOB «ЕЛОТ КАПІТАЛ» було зареєстроване право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки в змісті заяви про це не вказувалось, а у додатках до неї документів про ці обставини долучено не було.

Тобто про факт реєстрації права власності на майно, яке не віднесено до нерухомого майна, БМР зі змісту заяви дізнатись не могла, на чому наполягає позивач.. Дізнатись про це Бердянська міська рада могла лише під час розгляду вищезазначених заяв по суті, розгляд яких відбувається відповідно до певного порядку.

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як, зокрема: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно зі статтею 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контро-

лю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Пунктом 3.1 Положення про постійну комісію з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин та екології, затвердженого рішенням Бердянської міської ради від 21.01.2016 № 46, встановлено, що до завдань даної комісії відноситься, зокрема, попередній розгляд, вивчення та підготовка проектів рішень сесії міської ради з питань земельних відносин.

19.04.2019 відбулось засідання постійної комісії з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин та екології, на якому було розглянуто та обговорено інформацію про розгляд звернення та матеріалів ОСОБА_1 від 03.04.2019 б/н та вирішено відкласти на доопрацювання розгляд самого звернення та матеріалів по суті, та доручити, зокрема, юридичному управлінню вивчити питання та надати інформацію на наступне засідання комісії по суті звернення заявника (копія доручення постійної комісії з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин та екології від 19.04.2019 № 78-1-137 додана позивачем до позову).

На виконання цього доручення юридичним управлінням виконавчого комітету Бердянської міської ради було проведено відповідну перевірку інформації та встановлено, що державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелихом В.В. було прийнято рішення про державну реєстрацію права (з відкриттям розділу) від 07.11.2018 № 43907876 та проведено державну реєстрацію права власності щодо торгівельного павільйону літ. А., загальною площею 23 кв.м. (адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер ОНМ: 104) за ОСОБА_1 .

В подальшому встановлено, що на підставі рішення державного реєстратора Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області Красницької С.С. від 03.04.2019 № 46276871 внесено запис про право власності № 30996602 (копія листа від 19.06.2019 № 390 - міститься в матеріалах справи) за ТОВ « Елот Капітал».

Факт встановлення зазначеної інформації відбувся 31.05.2019, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 31.05.2019 № 168742187 (копія додана до скарги Бердянської міської ради Запорізької області від 12.06.2019 №01-1459/48-1).

Встановивши факт такої реєстрації, Бердянська міська рада Запорізької області 12.06.2019 звернулась до Міністерства юстиції України зі скаргою № 01-1459/48-1 на рішення державного реєстратора Пелиха В.В. № 43907876 від 07.11.2018 та рішення державного реєстратора Красницької С.С. № 46276871 від 03.04.2019.

Отже, Бердянська міська рада Запорізької області звернулась зі скаргою на рішення державного реєстратора Пелиха В.В. № 43907876 від 07.11.2018 та рішення державного реєстратора Красницької С.С. № 46276871 від 03.04.2019 в межах строку оскарження, про що було зазначено в самій скарзі та підтверджено вищевказаною Інформаційною довідкою від 31.05.2019 № 168742187.

Колегія визнає неспроможними доводи скаржника, що БМР пропустила строк для звернення зі скаргою до Міністерства юстиції України, оскільки навіть з дати, коли комісія відклала розгляд заяви ОСОБА_1 для доопрацювання - 19.04.2019р., маючи сумніви щодо наявності підстав для суборенди, то і з цієї дати БМР строк для подання скарги не пропустила, оскільки остання надійшла до Міністерства юстиції України та була

зареєстрована 19.06.2019р.

Колегія вважає, що за відсутності у заяві ОСОБА_1 будь-якого посилання на право власності на нерухомість на орендованій земельній ділянці та ненадання ним відповідних документів й призвело до необізнаності БМР про ці обставини 10.04.2019р. - у день вхідної реєстрація заяви позивача, та підтвердженість БМР фактичної дати, коли їй стало відомо про оскаржувані рішення державних реєстраторів.

Перевіряючи факт повідомлення позивача про засідання комісії з розгляду скарг, суд першої інстанції встановив наступне.

Супровідним листом від 08.07.2019 року № 3/21300-33-19/19.21 відповідач в особі Міністерства юстиції України повідомив позивача про надходження до Міністерства юстиції України скарги Бердянської міської ради від 12.06.2019, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 19.06.2019 року за № 21300-33-19.

Одночасно в листі зазначалось, що повідомлення про дату, час та місце розгляду скарги Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, буде опубліковано в підрозділі «Засідання Комісії» розділу «Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації» рубрики « Послуги» на сайті Департаменту державної реєстрації та нотаріату МУЮ (https://minjust.gov.ua/pages/commission_civil_register) за посиланням з офіційного сайту Мін`юсту (https://minjust.gov.ua/).

В ході судового розгляду представник позивача підтвердив, що позивач особисто отримав лист Міністерства юстиції України від 08.07.2019 року.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги, зокрема,: на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір).

Згідно приписів ч.3 ст.37 цього Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Частиною 6 статті 37 Закону № 1952-IV встановлено, що за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б) скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; в-1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.

Відповідно до ч.9 ст.37 Закону № 1952-IV Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 затверджений Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації. За правилами вказаного Порядку:

п.8 - під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує: 1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження; 2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах; 3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні; 4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора); 5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню;

п.9 - під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та / або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду;

п.10 - суб`єкт розгляду скарги своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті, повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту;

3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги);

п.11 - копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті. Суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів, мають право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов`язково приймаються комісією до розгляду;

п.12 - за результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Виходячи из вищезазначених норм закону, одним із способів повідомлення осіб, запрошених до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги відповідно до п. 10 Порядку № 1128 є розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту.

Як встановлено судом, Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації листом від 08.07.2019 року за № 3/21300-33-19/19.21 позивачу ОСОБА_1 направлено копію скарги Бердянської міської ради від 12.06.2019.

В цьому ж листі зазначено, що повідомлення про дату, час та місце розгляду скарги Комісією буде опубліковано в рубриці підрозділі «Засідання Комісії» розділу «Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації» рубрики « Послуги» на сайті Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України (https://minjust.gov.ua/pages/commission_civil_register) за посиланням з офіційного сайту Мін`юсту (https://minjust.gov.ua/).

Позивач факт отримання листа від 08.07.2019 № 3/21300-33-19/19.21 не спростовує, що свідчить про його обізнаність як про наявність скарги, так і про проведення розгляду цієї скарги.

Факт оголошення про розгляд по суті скарги Бердянської міської ради із зазначенням суб`єктів оскарження, а саме, державного реєстратора виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелиха В.В., державного реєстратора Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області Красницької С.С., заінтересованих осіб - ОСОБА_1 та ТОВ « Елот Капітал» розміщено на офіційному веб - сайті Міністерства юстиції України (https://minjust.gov.ua/) відповідно до посилання: https://miniust.gov.Ua/m/ogoloshennva-pro-zasidannva-komisii-05serpnya-2019-roku, що підтверджено поданими відповідачем доказами, долученими до справи.

Таким чином, дії відповідача щодо повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду скарги у зазначений відповідачем спосіб в повній мірі відповідали наведеним вище пунктам Порядку № 1128, що свідчить про вжиття відповідачем законодавчо встановлених заходів стосовно інформування суб`єкта оскарження та заінтересованих осіб про дату, час та місце розгляду зазначеної скарги.

Отже, за викладених обставин позивач ОСОБА_1 не був позбавлений бути присутнім при розгляді скарги.

Як вбачається зі змісту оголошення, наявна уся необхідна інформація, яка б дозволила не лише ідентифікувати особу, яка викликається, але й відомості про скаржника, тип об`єкта нерухомого майна, адреса, суб`єкт оскарження та перелік заінтересованих сторін.

Тому твердження позивача, що «інформаційне оголошення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України не містило повної інформації, яка дозволила б ідентифікувати особу, яка викликається» не відповідає дійсності, а свідчить лише про те, що позивач навмисно не переглядав оголошення, не скористався своїм правом бути присутнім на засіданні або хоча б надати певні пояснення з приводу розгляду скарги по суті.

Як вже було зазначено, відповідно до пункту 11 Порядку № 1128 суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів, мають право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов`язково приймаються комісією до розгляду.

Тобто, суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи лише мають право подавати письмові пояснення, це не є їх обов`язком.

Враховуючи, що, як вже зазначалось, відповідне повідомлення про дату, час та місце розгляду скарги було опубліковане на офіційному сайті Міністерства юстиції України у спеціальній рубриці, про що було повідомлено належним чином, у ОСОБА_1 була можливість використати своє право на подання пояснень, якою він не скористався.

Суд вважав хибними доводи позивача про те, що він не був належним чином повідомленим про дату та місце розгляду скарги, оскільки в листі Міністерства юстиції від 08.07.2019 року, який він отримав, вказане посилання, по якому можливо зайти на сайт Міністерства юстиції України, при зверненні за цим посиланням у позивача визначало помилку (404), оскільки ці доводи всупереч ст. 81 ЦПК України не підтверджені належними та допустимими доказами.

Колегія погоджується з судом першої інстанції, оскільки позивачем роздруківку з посиланням на помилку «404» вилучено з сайту лише в ході розгляду справи, тобто після спливу значного часу з дати розміщення оголошення, а тому не доведено, що саме на день публікації повідомлення існували перешкоди у отриманні відповідної інформації.

Окрім, цього вхід на сайт Міністерства юстиції України є відкритим, доступним для всіх громадян України, тому увійти на цей сайт можливо і без відповідного посилання .

Як встановлено колегією, в ході судового розгляду був оглянутий сайт Міністерства юстиції, вхід до якого можливий без вводу посилань, і на ньому міститься архів оголошень комісії, серед яких також є оголошення від 05.08.2019 року по засідання комісії, на якому відбулось розгляд скарги БМР.

Що стосується посилання позивача на те, що порушений строк розгляду скарги Міністерством юстиції України, то в цій частині суд першої інстанції визнав ці доводи такими, що не впивають на оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України за наведеним ґрунтовним мотивуванням, з яким знову ж таки погоджується колегія. Крім того, судом при цьому виконано вимоги статті 263 ЦПК України, оскільки враховано правову позицію Верховного Суду.

Згідно з пунктом 4 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації розгляд скарг здійснюється у строки, встановлені Законом України "Про звернення громадян» з урахуванням особливостей, передбачених Законами, які обраховуються з моменту реєстрації її суб`єктом розгляду скарги.

Відповідно допункту 4 Порядку, в редакції від 26 квіня 2019 року (редакція чинна на момент розгляду скарги), розгляд скарги у сфері державної реєстрації здійснюється у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян».

Законом України «Про звернення громадян», а саме статтею 20 встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Так, звернення Бердянської міської ради зі скаргою датується 12.06.2019.

У Міністерстві юстиції України скарга зареєстрована 19 червня 2019 року. Розгляд скарги колегією відбувся 05 серпня 2019 року. Спірний наказ датується 13 серпня 2019 року.

Але порушення строку розгляду скарги, яка по суті вирішена правильно, не є підствою для відмови в задоволенні скарги.

Представник позивача в ході судового розгляду пояснив, що оскаржує наказ Міністерства юстиції тільки з підстав порушення процедурних питань, допущених як Бердянською міською радою при подачі скарги, так і Міністерством юстиції України з приводу неналежного повідомлення заінтересованих осіб про дату та час розгляду скарги та порушення строків її розгляду, правильність вирішення скарги Бердянської міської ради Міністерством юстиції України не оспорюється.

В Постанові Верховного Суду по справі № 825/2328/16 від 22.05.2020, викладений висновок про те, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок .процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalidact). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справа № 813/1790/18.

З огляду на вищевикладене, строк, у який було розглянуто скаргу Бердянської міської ради Запорізької області Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації та розгляду скарги у сфері державної реєстрації, не вплинув на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.11.2018 № 43907876, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелихом Віталієм Віталійовичем та від 03.04.2019 № 46276871, прийняте державним реєстратором Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області Красницькою Світланою Станіславівною, оскільки державним реєстратором Пелихом В.В. під час прийняття рішення, належним чином не була встановлена відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, не перевірено документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. Також, рішення від 03.04.2019 № 46276871, підлягає скасуванню, як таке, що прийняте за наслідками попереднього рішення.

Оскільки рішення прийняті без врахування того, що договір оренди земельної ділянки не передбачав переходу прав власності на торговий павільон, та подані для проведення державної реєстрації прав документи не давали змоги встановити набуття права власності ОСОБА_1 на торговий павільйон.

В той же час, встановлено, що при розгляді скарги БМР Міністерством юстиції, крім незначного порушення строку її розгляду ( максимально можливий встановлений законом строк перевищено на 10 днів), інших процедурних питань порушено не було.

Суд правильно вказував, що, оскільки в ході судового розгляду не було встановлено факту порушення інших процедурних питань при розгляді скарги Бердянської міьскої ради від 12.06.2019 року, яка надійшла до Міністерства юстиції України - 19.06.2019 року, тобто ані строку подачі скарги з боку скаржника - Бердянської міської ради, ані належного повідомлення Міністерством юстиції про розгляд скарги заінтересованих осіб - зокрема, ОСОБА_1 , то немає підстав для скасування правильного по суті наказу Міністерства юстиції України, яким по суті із визнанням рішень державних реєстраторів Пелиха В.В. та Красницької С.С. та їх скасуванням припинено незаконне право власності на майно, яке зареєстровано як нерухоме, але таким не являється.

Зважаючи на все вище наведене, колегія визнає апеляційну скаргу в цілому необґрунтованою, а тому у відповідності до приписів статті 375 ЦПК України залишає скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 лютого 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 04 жовтня 2021 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Кримська О.М.