ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7940/21 Справа № 214/4457/20 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м.Кривий Ріг

Справа № 214/4457/20

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

позивач - Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування»,

відповідачка - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діють адвокати Терновська Олена Анатоліївна та ОСОБА_2 , на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2021 року, яке ухвалено суддею Поповим В.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 10 березня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (надалі - ТОВ «Експрес Страхування») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення відшкодування.

Позовну заяву мотивовано тим, що 17.09.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір №777.18.2422950 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядження транспортним засобом «Mercedes-Benz», д/н НОМЕР_1 . Згідно повідомлення про подію (телефоном) з місця події від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на вул. Князя Ярослава Мудрого, 13 у м. Дніпро сталась дорожньо-транспортна пригода: водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем Mazda», д/н НОМЕР_2 , порушивши правила дорожнього руху, допустила зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz», д/н НОМЕР_1 . Відносно ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення. На виконання умов Договору №777.18.2422950, відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування та наданих позивачу рахунків-фактур, для відновлення автомобіля «Mercedes-Benz» ТДВ «Експрес Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 594820 грн. 69 коп. Оскільки водій ОСОБА_4 мала поліс ПрАТ «УАСК АСКА» №АМ/6501462, позивачем було подано заяву до ПрАТ «УАСК АСКА» про відшкодування шкоди по вищезазначеній події. Проте, в липні 2019 року позивач отримав постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у справі №203/4422/18 від 10.01.2019 року, згідно якої ОСОБА_3 приймав участь у судовому засіданні, де вказав, що « ОСОБА_4 рухалась, дотримуючись правил дорожнього руху, вважає її невинною у скоєнні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП». Так, зазначеною постановою, провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП було закрито, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, вищевказаними діями ОСОБА_3 порушив умови Договору №777.18.2422950, а саме п.п.8.2.11 Договору. Також, під час проведення страхового розслідування, згідно висновку експерта №8/19 від 24.01.2020 року було встановлено, що в даній дорожній ситуації дії ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, а дії ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.4 ПДР України, надати оцінку діям водія на відповідність п. 12.3 ПДР України не має можливості. Також експертизою було встановлено, що в даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, тому знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП. Разом з тим, при проведенні дослідження не було встановлено місце зіткнення транспортних засобів, відсутні вихідні дані, відповідно до яких можна було б провести розрахунки, тому стверджувати, що дії водія ОСОБА_3 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП не має можливості. Між тим, своєю заявою у судовому засіданні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Шандрук А.А. створив передумови, через які суд дійшов висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_4 події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, позивач набув право на повернення від страхувальника ОСОБА_1 суми виплаченого страхового відшкодування з вирахуванням обопільної вини водіїв у ДТП в розмірі 297410 грн. 35 коп.

Посилаючись на викладене, просив суд: стягнути з відповідача на користь позивача суму відшкодування у розмірі 297410 грн. 35 коп., а також суму понесених судових витрат, в тому числі 5000 грн. - витрат на експертизу та 4461 грн. 16 коп. - витрат на судовий збір.

Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» суму відшкодування у розмірі 297410 грн. 35 коп.; витрати на експертизу у розмірі 5000 грн.; витрати зі сплати судового збору у розмірі 4461 грн. 16 коп.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діють адвокати Терновська О.А. та Терновський Р.А., просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом вимог територіальної підсудності, оскільки відповідачка на момент розгляду справи мешкала у місті Києва. Судом не враховано, що під час розгляду адміністративної справи у відношенні ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП жодних висновків та прийнятих рішень щодо наявності обопільної вини водів під час ДТП не було зроблено. При цьому, зазначає, що постанова Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 10.01.2019 року була нею оскаржена в апеляційному порядку, що не було враховано судом першої інстанції.

Правовідносини між сторонами врегульовано Законом України «Про страхування» та Договором, а тому посилання позивача на норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є помилковим.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідачка ОСОБА_1 є власницею автомобіля «Mercedes-Benz», д/н НОМЕР_1 (а.с.21).

17.09.2018 року між ТОВ «Експрес Страхування» та ОСОБА_1 було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів Програма «VIP» №777.18.2422950, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядження транспортним засобом «Mercedes-Benz», д/н НОМЕР_1 . Строк дії договору з 00.00 год. 18.09.2018 року по 24.00 год. 17.10.2019 року (а.с.15-20).

Згідно п.п. 8.2.11 п. 8.2 частини Б Договору №777.18.2422950, страхувальник зобов`язаний, без письмової згоди страховика, не робити заяв та не визнавати повністю або частково свою відповідальність за настання збитків.

Відповідно до п.п. 10.1.14 п. 10.1 частини Б Договору №777.18.2422950 при настанні події, що згідно з Договором має ознаки страхового випадку, страхувальник зобов`язаний: повідомити страховика про третіх осіб, винних у завданні збитків. Страхувальник не повинен відмовлятися від права вимоги до третіх осіб, винних у завданні збитків, і не повинен створювати передумов, через які здійснення пред`явленого страховиком права вимоги до винних третіх осіб стане неможливим.

Згідно п.п. 8.2.16 п. 8.2 частини Б Договору №777.18.2422950, страхувальник зобов`язаний повернути страховику протягом 10 (десяти) робочих днів з дати отримання його письмової вимоги суму страхового відшкодування, яку виплатив страховик, та відшкодувати витрати страховика пов`язані з такою виплатою, якщо з`ясуються обставини, які відповідно до умов Договору та Правил або законодавства України є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, тобто повністю або частково звільняють страховика від обов`язку виплатити страхове відшкодування.

Відповідно до п.п. 13.1.1 п. 13.1 частини Б Договору №777.18.2422950 підставою для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування є порушення (невиконання або неналежне виконання) страхувальником або особою, допущеною до керування транспортним засобом, умов Договору; відмова страхувальника (вигодонабувача) від свого права до особи, відповідальної за завдані збитки, що були відшкодовані страховиком за умовами Договору, або неможливість здійснення цього права з вини страхувальника (вигодонабувача).

У відповідності до п. 14.3 частини Б Договору №777.18.2422950, якщо страхувальник відмовився від свого права вимоги до особи, винної у заподіянні збитку за страховим випадком, або здійснення цього права стане неможливим з вини страхувальника, то страховик звільняється від виплати страхового відшкодування повністю або у відповідній частці і має право вимагати повернення виплаченої суми страхового відшкодування, а страхувальник у такому випадку повинен повернути сплачене страхове відшкодування протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту направлення страховиком відповідної письмової вимоги.

10.12.2018 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mazda 3», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля «Mercedes-Benz», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків (а.с. 43,44).

Відповідно до Рахунків-фактури №СЧ-0002504 від 27.12.2018 року, №СЧ-0000286 від 08.02.2019 року та №СЧ-0000380 від 15.02.2019 року загальна вартість робіт з відновлення транспортного засобу «Mercedes-Benz» становила 594820 грн. 69 коп. з ПДВ (а.с. 25-26, 27, 28).

17.12.2018 року відповідачка ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Експрес Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування для відновлення належного їй автомобіля «Mercedes-Benz», д/н НОМЕР_1 (а.с. 22).

ТОВ «Експрес Страхування» на виплату вищевказаної суми було підписано страхові акти №3.18.2727-1, №3.18.2727-2 та №3.18.2727-3 (а.с. 29, 30, 31).

Факт сплати ТОВ «Експрес Страхування» страхової виплати підтверджується Платіжними дорученням №ЦО00205 від 17.01.2019 року, №ЦО00728 від 12.02.2019 року та №ЦО00963 від 28.02.2019 року (а.с. 39, 40).

Автомобіль «Mercedes-Benz» було відновлено, що підтверджується Нарядом-замовлення ЗН-0014014 та актами виконаних робіт ЗН-0013848 від 31.01.2019 року, ЗН-0014117 від 15.02.2019 року та ЗН-0014771 від 02.04.2019 року (а.с. 32-34, 35, 36, 37-38).

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.01.2019 року провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в діях останньої події і складу адміністративного правопорушення. Цією постановою встановлено, що ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що водій ОСОБА_4 рухалась дотримуючись правил дорожнього руху та він вважає її невинуватою у скоєнні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. Дослідивши матеріали справи, а також враховуючи пояснення учасників судового засідання, суд дійшов висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_4 події та складу адміністративного правопорушення та закрив провадження у справі. Постанова набрала законної сили 22.01.2019 року (а.с. 42).

За заявою ТОВ «Експрес Страхування» судовим експертом Скороходом К.М. було проведено судову автотехнічну експертизу за результатами якої надано Висновок експерта №8/19 від 24.01.2020 року, згідно якого встановлено, що в даній дорожній ситуації дії водія автомобіля «Mazda 3», д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.10.1 ПДР України, дії водія автомобіля «Mercedes-Benz», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.12.4 ПДР України, надати відповідь чи відповідають дії водія ОСОБА_3 вимогам п. 12.3 ПДР України не має можливості. В даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.10.1 ПДР України, тому знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. При проведенні дослідження не встановлено місце зіткнення транспортних засобі, відсутні вихідні дані, відповідно до яких можна було провести розрахунки та стверджувати, що внаслідок порушення вимог п.п. 12.3, 12.4 ПДР України відбулось зіткнення автомобілів, тому в рамках дослідження стверджувати, що дії водія ОСОБА_3 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП не має можливості (а.с. 47-50).

За проведення вказаної експертизи судовому експерту Скороходу К.М. позивачем було сплачено 5000 грн. (а.с. 51, 52).

З урахуванням порушення ОСОБА_3 умов Договору №777.18.2422950 та з урахуванням обопільної вини водіїв у ДПТ, ТОВ «Експрес Страхування» на адресу ОСОБА_1 було надіслано Вимогу №3.18.2727 про повернення страхового відшкодування в розмірі 297410 грн. 35 коп., яка останньою була залишена поза увагою (а.с. 53-55, 56).

Встановивши факт порушення ОСОБА_3 , як особою допущеною до керування застрахованим транспортним засобом, умов Договору №777.18.2422950, що в свою чергу надає позивачу право вимоги повернення суми виплаченого страхового відшкодування, суд першої інстанції, врахувавши порушення Правил дорожнього руху України діями обох водіїв, а відтак наявності їх обопільної, дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог щодо з відповідачки половини суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 297410 грн. 35 коп.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені судом першої інстанції.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07.03.1996 року, договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до позивача, як страховика за договором добровільного страхування, із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до ч.ч.16,17 ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до умов договору добровільного майнового страхування, позивач прийняв рішення про виплату страхувальнику - ОСОБА_1 страхового відшкодування заподіяної шкоди в розмірі 594820 грн. 69 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням та визнається сторонами.

Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування».

Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.

У зв`язку з виплатою позивачем (ТОВ «Експрес Страхування») страхового відшкодування потерпілій ( ОСОБА_1 ), до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

За заявою ТОВ «Експрес Страхування» судовим експертом Скороходом К.М. було проведено судову автотехнічну експертизу за результатами якої надано Висновок експерта №8/19 від 24.01.2020 року, згідно якого встановлено, що в даній дорожній ситуації дії водія автомобіля «Mazda 3», д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.10.1 ПДР України, дії водія автомобіля «Mercedes-Benz», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.12.4 ПДР України, надати відповідь чи відповідають дії водія ОСОБА_3 вимогам п. 12.3 ПДР України не має можливості. В даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.10.1 ПДР України, тому знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. При проведенні дослідження не встановлено місце зіткнення транспортних засобі, відсутні вихідні дані, відповідно до яких можна було провести розрахунки та стверджувати, що внаслідок порушення вимог п.п. 12.3, 12.4 ПДР України відбулось зіткнення автомобілів, тому в рамках дослідження стверджувати, що дії водія ОСОБА_3 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП не має можливості (а.с. 47-50).

Разом з тим, Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.01.2019 року провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в діях останньої події і складу адміністративного правопорушення. Цією постановою встановлено, що ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що водій ОСОБА_4 рухалась дотримуючись правил дорожнього руху та він вважає її невинуватою у скоєнні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. Дослідивши матеріали справи, а також враховуючи пояснення учасників судового засідання, суд дійшов висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_4 події та складу адміністративного правопорушення та закрив провадження у справі. Постанова набрала законної сили 22.01.2019 року (а.с. 42).

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.01.2019 року була оскаржена в апеляційному порядку колегією суддів не приймаються, оскільки, суду не надано жодних доказів на підтвердження цих доводів, а згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, вказана апеляційна скарга не була прийнята судом апеляційної інстанції до розгляду.

Отже, ОСОБА_3 , як особою допущеною до керування застрахованим транспортним засобом, було зроблено відповідну заяву щодо відсутності вини ОСОБА_4 у настанні дорожньо-транспортної пригоди та, як наслідок, відсутності підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності та покладення на неї обов`язку з відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням забезпеченого транспортного засобу.

Згідно п.п. 8.2.11 п. 8.2 частини Б Договору №777.18.2422950, страхувальник зобов`язаний без письмової згоди страховика не робити заяв та не визнавати повністю або частково свою відповідальність за настання збитків.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 узгоджував письмово свою позицію щодо особи, винної в пошкодженні забезпеченого транспортного засобу, з ТОВ «Експрес Страхування», а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо порушення останнім умов Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів Програма «VIP» №777.18.2422950 від 17.09.2018 року.

Таким чином, настали обставини, що є підставою для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування, які передбачені п.п. 13.1.1 п. 13.1 частини Б Договору №777.18.2422950.

Отже, встановивши факт порушення ОСОБА_3 , як особою допущеною до керування застрахованим транспортним засобом, умов Договору №777.18.2422950, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у позивача право вимоги повернення суми виплаченого страхового відшкодування, адже, згідно п. 14.3 частини Б Договору №777.18.2422950, якщо страхувальник відмовився від свого права вимоги до особи, винної у заподіянні збитку за страховим випадком, або здійснення цього права стане неможливим з вини страхувальника, то страховик звільняється від виплати страхового відшкодування повністю або у відповідній частці і має право вимагати повернення виплаченої суми страхового відшкодування, а страхувальник у такому випадку повинен повернути сплачене страхове відшкодування протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту направлення страховиком відповідної письмової вимоги.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Зважаючи на те, що, за заявою позивача, судовим експертом Скороходом К.М. було проведено судову автотехнічну експертизу за результатом якої надано Висновок експерта №8/19 від 24.01.2020 року, яким встановлено наявність порушення діями обох водіїв вимог Правил дорожнього руху України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність обопільної вини водіїв у виникненні ДТП, та, враховуючи положення п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якою передбачено, що у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб, правомірно стянув з відповідачки половину суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 297410 грн. 35 коп., й доводи апеляційної скарги правильність таких висновків суду не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діють адвокати Терновська Олена Анатоліївна та ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 12 жовтня 2021 року.

Головуючий:

Судді: