Справа № 333/4159/19
Провадження № 6/333/99/21
У Х В А Л А

Іменем України

05 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого-судді Кулик В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Чумак Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі від 17.01.2020 року, виданого на підставі заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2019 року по цивільній справі № 333/4159/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

17.02.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить суд про виправлення посилки у виконавчому листі від 17.01.2020 року, виданого на підставі заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2019 року по цивільній справі № 333/4159/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, а саме вказати ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_2 .

В судове засідання сторони не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Заяв, клопотань про відкладення слухання справи суду не надано.

Відповідно до вимог ст. 432 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви, тому суд вважає можливим розглянути питання про внесення виправлень за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 , 1976 року народження, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , суму заборгованості за договором позики від 14.03.2017 року у розмірі 77 580 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 , 1976 року народження, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду набуло законної сили 21.11.2019 року.

На виконання вказаного рішення суду, 17.01.2020 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя видано два виконавчі листи про стягнення заборгованості за договором позики та про стягнення судового збору, в якому в графі «Боржник» не зазначено «ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_2 », у зв`язку з чим, повідомленнями державного виконавця Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Алімової Є.А. 24.01.2020 року повернуті данні виконавчі документи стягувачу без прийняття до виконання.

Як вбачається з відповіді Державної фіскальної служби від 19.02.2021 року, ідентифікаційний номер боржника по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 « НОМЕР_2 ».

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.04.2021 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2019 року у справі № 333/4159/19, залишено без задоволення. Дана ухвала набула законної сили 01.04.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Згідно зі ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Пункт 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України передбачає, що у резолютивній частині рішення суду повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України.

З огляду на викладене, чинним ЦПК України, не передбачено обов`язок суду зазначати в рішенні суду ідентифікаційний код в разі його відсутності, а тому в зв`язку з його відсутністю в матеріалах справи, ця інформація не була вказана, як в рішенні суду, так і у виконавчих листах.

Суд вважає, що посилання позивача на те, що у виконавчих листах не зазначено ідентифікаційний код боржника, а відтак у виконавчих листах наявна помилка, є хибними, оскільки, як у рішенні, так і у виконавчих листах було зазначена вся відома суду інформація на час ухвалення рішення суду та видачі виконавчих листів.

Так, описки це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка, помилки у написанні складних чисел тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер, наприклад: написання прізвищ та імен, адреси, найменувань спірного майна, зазначення дат і строків. Суд може виправити лише ті описки в судовому рішенні, які сам допустив.

Відповідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», у заяві про примусове виконання рішення, стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Отже, зазначений у цій статті перелік не є вичерпним та стягувач має право зазначити у заяві про примусове виконання рішення до виконавчої служби дані які ідентифікують особу боржника, у тому числі і ідентифікаційний код боржника.

У постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року № 6-45цс14, зроблено правовий висновок, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що до заяви про виправлення помилок у виконавчих листах заявником не долучено будь-яких доказів на підтвердження інформації про ідентифікаційний код боржника, та судом в ході розгляду справи ці дані не здобуто, суд вважає, що підстави для задоволення заяви про виправлення помилок (описок) у виконавчих листах відсутні, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Одночасно, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що пунктом 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконаче провадження» встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно достатті 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України, а також ч. 1 ст. 302 ЦК України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Разом з тим, згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до, п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону, з метою захисту інтересів стягувача виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц.

Відтак, суд вважає, що у разі не зазначення ідентифікаційного коду боржника, але за наявності, зокрема, дати та місця народження, адреси, останнього, у рішенні суду, виконавчому документі, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець може самостійно звернутися до відповідного державного органу із запитом про витребування необхідної інформації, а тому, на думку суду, відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного коду боржника, за наявності дати народження та адреси боржника, - не є підставою для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, та стягувач може звернутись до суду за захистом своїх прав з відповідною скаргою на неправомірні дії державного виконавця в частині безпідставного повернення виконавчого документа.

Суд може виправити лише ті арифметичні помилки, яких він сам припустився. Якщо такі помилки наявні у висновку експерта або в письмових доказах, такі помилки судом не виправляються.

Так, в позовній заяві ОСОБА_1 та в матеріалах справи не був зазначений рнокпп відповідача по справі ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку у необхідності відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про внесення виправлень у виконавчі листи, видані Комунарським районним судом м. Запоріжжя 17.01.2020 року по справі № 333/4159/19.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 247, 261, 269, 431, 432 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі від 17.01.2020 року, виданого на підставі заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2019 року по цивільній справі № 333/4159/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала виготовлена, підписана та проголошена 05 квітня 2021 року.

Суддя: В.Б. Кулик