Провадження № 6/524/115/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі: головуючого судді Вінтоняк Н.Д, за участю секретаря - Воблікової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кременчуці заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача,-

В С Т А Н О В И В:

До Автозаводського районного суду міста Кременчука звернулось ТОВ «Вердикт Капітал» із заявою про заміну стягувача.

Просив замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» за виконавчим листом № 524/10436/15-ц.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, про день, час, місце слухання справи був належним чином повідомлений, на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, просив заяву задовольнити.

Заінтересовані особи ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» у судове засідання не з`явилися, письмово про причини неявки суд не повідомляли, заперечень не надали.

Відповідно ч. 3ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судом встановлено, що рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24.05.2016 року за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500477545від 23 квітня 2014 року, яке набрало законної сили.

21.06.2016 року між Публічним акціонерним товариство «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу № 1. До вказаного договору заявником додано Витяг Додаток 1 до договору факторингу № 1-1 з переліком кредитних договорів, за якими передано право вимоги, у тому числі, за кредитним договором № 500477545від 23 квітня 2014 року.

26.12.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» було укладено договір факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА. До вказаного договору заявником додано Додаток 1-1 до договору факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА (а.с. 80-81) з переліком кредитних договорів, за якими передано право вимоги, у тому числі, за кредитним договором № 500477545від 23 квітня 2014 року.

Також, 16.01.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 16-01/19/1. До вказаного договору заявником додано Додаток 1-1 до договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 з переліком кредитних договорів, за якими передано право вимоги, у тому числі , за кредитним договором № 500477545від 23 квітня 2014 року.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК); б) дарування (частина друга статті 718 ЦК); в) факторингу (глава 73 ЦК).

Частиною першою статті 442 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну стягувача.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження, ст.ст. 260, 263, 353, 442 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (код ) на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ) у справі № 524/10436/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500477545від 23 квітня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя: Н.Д. Вінтоняк