Єдиний унікальний номер справи 482/117/20
Провадження № 22-ц/812/1792/21 Доповідач в апеляційній інстанції Лисенко П.П.
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів Самчишиної Н.В. та Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

переглянувши у відкритому судовому засіданні, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ухвалу Єланецького районного суду Миколаївської області, постановлену 05 липня 2021 року, у приміщенні того ж суду, головуючим суддею Черняковою Н.В за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 482/117/20, за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства "Новоодеська центральна районна лікарня", комунального некомерційного підприємства "Новоодеський районний Центр первинної медико-санітарної допомоги", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Новоодеська районна рада Миколаївської області, Новоодеська районна державна адміністрація Миколаївської області, відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області, про стягнення заборгованості по середньомісячній заробітній платі за час вимушеного прогулу,

у с т а н о в и в:

18 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 482/117/20, яку обґрунтовувала наступним.

29 січня 2020 року вона пред`явила позов до Новоодеської центральної районної лікарні про стягнення на її користь заборгованості по середньомісячній заробітній платі за час вимушеного прогулу за період з 01 листопада 2011 року по 14 серпня 2012 року у розмірі 150 429,56 гривень і за аналогічних підстав з Комунального закладу "Новоодеський районний Центр первинної медико-санітарної допомоги" у розмірі 900 443 гриві 84 копійки, за період з 15 серпня 2012 року по 01 січня 2020 року.

Заочним рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з КНП "Новоодеська центральна районна лікарня" на користь позивача заборгованість по середньомісячній заробітній платі за час вимушеного прогулу за період з 01.11.2011 року по 14.08.2012 року у розмірі 27 868 гривень 19 копійок з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів, та з КНП "Новоодеський районний Центр первинної медико-санітарної допомоги" заборгованість по середньомісячній заробітній платі за час вимушеного прогулу за період з 15.08.2012 року по 01.01.2020 року у розмірі 396 340 гривень 24 копійки з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів.

Зазначене рішення 06 лютого 2021 року набрало законної сили, у зв`язку з чим Єланецьким районним судом Миколаївської області видано виконавчий лист.

На його підставі, 22 квітня 2021 року постановою головного державного виконавця відкрито виконавче провадження № 65255076 з виконання виконавчого листа № 482/117/20.

Посилаючись на положення ст. 270 ЦПК України, ОСОБА_1 просила суд винести додаткове рішення у цивільній справі № 482/117/20, яким стягнути з залученого відповідача комунального некомерційного підприємства "Новоодеський районний Центр первинної медико-санітарної допомоги" на її користь заборгованість по середньомісячній заробітній платі за час вимушеного прогулу за період з 01 січня 2020 року по 11 грудня 2020 року, дату ухвалення рішення судом 1 інстанції, в розмірі 81 978 гривень 47 копійок та судові витрати у справі, оскільки названим судом вказана вимога не була вирішена, хоча і була заявлена.

Ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 05 липня 2021 року в задоволені заяви відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду І інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, просила ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її заяву в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Дійсно, відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Вказані норми встановлюють вичерпний перелік випадків, у яких може бути ухвалене додаткове рішення.

Згідно роз`яснень, наданих у п. 20 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України (в ред. 2004 року); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 січня 2020 року позивач пред`явила позов до Новоодеської центральної районної лікарні про стягнення на її користь заборгованості по середньомісячній заробітній платі за час вимушеного прогулу за період з 01 листопада 2011 року по 14 серпня 2012 року у розмірі 150 429,56 гривень і за аналогічних підстав з Комунального закладу "Новоодеський районний Центр первинної медико-санітарної допомоги" у розмірі 900 443 гриві 84 копійки за період з 15 серпня 2012 року по 01 січня 2020 року. Потім вона вказала, що стягнення слід провести до дня ухвалення судом 1 інстанції.

11 грудня 2020 року заочним рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Стягнуто з КНП "Новоодеська центральна районна лікарня" на її користь заборгованість по середньомісячній заробітній платі за час вимушеного прогулу за період з 01.11.2011 року по 14.08.2012 року у розмірі 27 868 гривень 19 копійок з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів, з КНП "Новоодеський районний Центр первинної медико-санітарної допомоги" на її користь заборгованість по середньомісячній заробітній платі за час вимушеного прогулу за період з 15.08.2012 року по 01.01.2020 року у розмірі 396 340 гривень 24 копійки з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів (т.2 а.с. 104, 105-110). При цьому суд вважав, що саме за вказаний період слід провести стягнення і дав цій обставині відповідніу оцінку.

Незгода з такими процесуальними діями суду, могла і повинна була тягнути за собою подачу апеляційної скарги.

Проте, позивачем зазначене рішення в апеляційному та касаційному порядку не оскаржувалося, що слід трактувати як згоду з рішенням.

В інший спосіб усунути допущені помилки, якщо б вони мали місце, за чинним процесуальним законодавством є неможливим.

Свідченням цього є подальший рух справи.

Так, 06 лютого 2021 року рішення набрало законної сили та Єланецьким районним судом Миколаївської області видано виконавчий лист (т.2 а.с. 120-123).

22 квітня 2021 року постановою головного державного виконавця відкрито виконавче провадження № 65255076 з виконання виконавчого листа № 482/117/20.

28 квітня 2021 постановою державного виконавця закінчено виконавчі дії у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення (т.2 а.с. 136 зв.).

17 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, де фактично просить про стягнення з комунального некомерційного підприємства "Новоодеський районний Центр первинної медико-санітарної допомоги" 81 978 гривень 47 копійок, заборгованості за час вимушеного прогулу за інший період часу, а саме, з 01 січня 2020 року по дату ухвалення рішення, тобто по 11 грудня 2020 року.

Проте, як вбачається з заочного рішення від 11 грудня 2020 року, суд в мотивувальній частині свого рішення, встановивши період стягнення, фактично відмовив в задоволені вищевказаної вимоги позивача, та обґрунтував мотиви такої відмови.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів Миколаївського апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №482/117/20.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржена ухвала суду першої інстанції постановлена без додержання норм процесуального права.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Єланецького районного суду Миколаївської області від 05 липня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів.

Головуючий: П.П. Лисенко

Судді: Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова

_____________________________________________________

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2021 року.