Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/549/21
Провадження №: 2/332/617/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2021 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі - Васильченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -
ВСТАНОВИВ:
10.02.21р. позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, в якому зазначено, що позивач зареєстрована та є власником 33/50 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину та витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно.
У цій же квартирі зареєстровані відповідачі, але вони фактично не проживають з самого моменту їх реєстрації. Житло відповідачі покинули добровільно, їх реєстрація є лише формальною. Тому позивач просять визнати відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням.
Представник позивача адвокат Прядко Д.В. в судовому засіданні позв підтримав та пояснив, що відповідачі фактично в спірній квартирі ніколи не жили з моменту їхньої там прописки, просив позові задовольнити.
Відповідачі до суду не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заперечень на позов та клопотань суду не надали. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що вона є сусідкою позивачки, оскільки проживає в квартирі АДРЕСА_2 в їхньому будинку поділена на двох господарів. В двох кімнатах, які належать позивачці, ніхто наразі не проживає, в т.ч. і відповідачі, а в одній кімнаті проживав дідусь, але він помер місяць назад. Позивачка ОСОБА_6 робила у вказаній квартирі ремонт, але не живе наразі в квартирі, до квартири періодично навідується.
Аналогічна пояснення надав суду свідок ОСОБА_7 , який є співмешканцем ОСОБА_5 та проживає з нею в квартирі АДРЕСА_3 .
Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.
Як вбачається з позову та встановлено судом, позивач ОСОБА_1 зареєстрована та є власником 33/50 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину та витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно (а.с.5оборот, 11-13).
У цій же квартирі більше десять років назад зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.22-24), але вони фактично не проживають у спірній квартирі з самого моменту їхньої реєстрації. Житло відповідачі покинули добровільно, їх реєстрація є лише формальною. Зазначені обставини встановлені судом з показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .
Отже, на цей час відповідачі добровільно не бажають зніматися з реєстрації та не сплачують за комунальні послуги. Їхня реєстрація певним чином перешкоджає позивачу у повному обсязі користуватися своїм майном. Позивач у зв`язку з реєстрацією відповідачів вимушений нести додаткові витрати на комунальні послуги, які рахуються на зареєстрованих осіб. При цьому суд приймає уваги, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 156 ЖК УРСР члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З наведених підстав, враховуючи, що відповідачі добровільно покинули спірне житло, не мешкають в ньому більше одного року, позивач вважає за необхідне усунути перешкоди у користуванні житлом шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування вищезазначеним житловим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_4 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м.Запоріжжя.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення виготовлено 21.04.2021р.
Суддя Р.В. Сінєльнік