КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року місто Київ.

Справа 757/32651/20-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/12734/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Желепи О.В.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 червня 2021 року (ухвалене в складі судді Вовк С.В., інформація щодо дати складання повного тексту рішення відсутня)

в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада 5» звернулось до Печерського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 59 967, 07 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 є власницею квартир НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та АДРЕСА_3 .

Між позивачем та відповідачем не було укладено договір про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідач користується комунальними послугами, отримує в повному обсязі послуги з утримання будинку та прибудинкової території, які їй надаються. Позивач стверджує, що відповідач з 01 липня 2019 року до 30 червня 2020 року оплату за спожиті послуги не здійснювала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 41 297, 73 грн., яку просить стягнути з відповідача.

Інфляційна складова боргу становить 551, 75 грн., розмір 3% річних з простроченої суми - 195, 95 грн., а також за несвоєчасне внесення платежів була нарахована пеня у розмірі 17 921, 65 грн.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 16 червня 2021 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5» (, місцезнаходження за адресою: 02068, м. Київ, вул. А. Ахматової, буд. 3) суму заборгованості у розмірі 59 967, 07 грн. та судовий збір в сумі 2 102, 00 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду 08.07.2021 року, відповідно до поштової відмітки ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. Вважає, зазначене рішення таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права,а також фактичним обставинам справи.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що матеріали справи не містять належних доказів фактичного надання послуг в тому обсязі, що були заявлені позивачем. Не надані докази щомісячного надання послуг по кожній складовій послуги, як це повинно бути відображено в бухгалтерських документах для візуальної перевірки факту виконання цих послуг по конкретному будинку Старонаводницька 13 у відповідності до чинного законодавства України. Відсутній перелік критеріїв якості наданих послуг, за якими Відповідач як споживач може проконтролювати якість цих послуг, так само відсутня інформація про періодичність надання послуг.

Вказує, що посилання позивача на розпорядження КМДА № 386 від 03.04.2017 року щодо існування тарифу на послуги з утримання будинку взагалі є безпідставним, оскільки розпорядження КМДА № 386 від 03 квітня 2017 року, втратило чинність починаючи з 10.06.2018 року, тому що відповідно до Закону 2189-VIII органи місцевого самоврядування не мають повноважень щодо встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Скарга містить доводи з приводу безпідставного нарахування боргу за послуги консьєржа та облаштування шлагбауму . Також скарга містить доводи про недоведеність собівартості наданих послуг, а відповідно і тарифу, що застосовувався.

Стягнення з Відповідача на користь Позивача інфляційної складової, 3% річних та пені є абсолютно безпідставними,оскільки грошові зобов`язання,відповідальність за які встановлена ст.625 ЦК України передбачають,насамперед,договірні відносини які між сторонами відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу товариство просить рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Желепи О.В.,обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до ст.179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг.

Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власницею квартир НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та АДРЕСА_3 .

Будинок АДРЕСА_5 обслуговує житлово-експлуатаційна організація ТОВ «Рада 5».

Відповідач користується та отримує надані їй ТОВ «Рада 5» послуги.

Отже, як споживач житлово-комунальних послуг, згідно ст. 156, 162 ЖК України, відповідач зобов`язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги.

Позивач надає послуги з утримання вказаного будинку та прибудинкової території, нараховує та збирає квартирну плату з мешканців на обслуговуючій території й збір з власників квартир за відшкодування експлуатаційних витрат на утримання будинку та прибудинкової території.

Згідно з розрахунком позивача, відповідач не сплачує за надані їй житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, що становить 41 297, 73 грн. Інфляційна складова боргу становить 551, 75 грн., розмір 3% річних з простроченої суми - 195, 95 грн., а також за несвоєчасне внесення платежів була нарахована пеня у розмірі 17 921, 65 грн., що разом із заборгованістю за житлово-комунальні послуги становить 59 967, 07 грн.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, колегія суддів встановила, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними.

Висновки суду відповідають таким обставинам та вимогам закону.

Положенням частини 1 статті 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.

За правилами частини четвертої статті 319, статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України " Про житлово-комунальні послуги ".

Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно зі статтею 5 Закону України " Про житлово-комунальні послуги " до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні чи колективні), управитель, виконавці комунальних послуг (частина 1 статті 6 Закону України " Про житлово-комунальні послуги ").

Згідно частини 1 статті 9 Закону України " Про житлово-комунальні послуги " споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Порядок формування цін (тарифів) на житлово-комунальні послуги наведений у статті 10 " Про житлово-комунальні послуги " відповідно до положень якої, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком у разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах відповідно до Закону України " Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку " визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором.

Статутом ТОВ «Рада 5» Наказ № 07-к/тр (пункт 3.2.) передбачено, що предметом діяльності товариства є: комплексне обслуговування об`єктів: загальне прибирання будинків; Інша діяльність із прибирання будинків і промислових об`єктів; Інші види діяльності в т.ч прибирання: Надання ландшафтних послуг; Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря; Виробництво електроенергії; Передача електроенергії: Розподілення електроенергії; Торгівля електроенергією; Виробництво тчу; Розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи; Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря; Забір, очищення та постачання води; Каналізація, відведення й очищення стічних вод; Збирання, оброблення й видалення відходів; Відновлення матеріалі»; Збирання відходів: Збирання безпечних відходів; Збирання небезпечних відходів; Оброблення та видалення відходів; Оброблення та видалення безпечних відходів; Оброблення та видалення небезпечних відходів; Інша діяльність щодо поводження з відходами.

Отже, позивач у справі, у період часу за який порушується питання про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, є належною обслуговуючою організацією, атому наділений правом вимоги щодо стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таким чином, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу у грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовими зобов`язаннями.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами з надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги (частина 1 статті 509 ЦК України).

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошового зобов`язання, на них поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання вираженого в національній валюті полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів.

Оскільки відповідачем було допущено порушення по оплаті наданих житлово-комунальних послуг, то наявні підстави для стягнення суми боргу з урахуванням інфляційних втрат.

Установивши, що ОСОБА_1 неналежно оплачує житлово-комунальні послуги з липня 2019 року по червень 2020 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача заборгованості з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних в розмірі 59 967грн. 07 коп.

Доводи апеляційної скарги про те, що між сторонами не було укладено договору про надання житлово-комунальних послуг, відтак у відповідача відсутній обов`язок по їх оплаті, колегія суддів оцінює критично, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять належних доказів фактичного надання послуг в розмірі суми, яка складає ціну цього позову, спростовується матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем до позовної заяви надано акти виконаних робіт, а саме:

акт №201,282, 241, 326 здачі прийняття виконаних робіт за 06.2019 року, за 07.2019 року, за 07.2019 р., за 08.2019р., за 10.2019 р., ( послуги диспетчеризації за адресою : АДРЕСА_3; АДРЕСА_4 ( секція А, Б, В, Г, Д) АДРЕСА_6); (а.с. 20,26, 29, 33, 39);

акт здачі-приймання робіт/послуг №06/5,11/5, 12/5 за червень 2019 року, за серпень 2019 року, за 11.2019р., за 12.2019 р., (дератизація) (а.с. 21, 30, 38, 40);

акт №245 прийомки виконаних робіт за червень 2019 року, за липень 2019 року, за серпень 2019 року за вересень 2019 року, за 11.2019р., за 12.2019 р., за 01.2020 р., 02.2020 р., (а.с. 22, 24, 28, 32, 37,42, 43,44, 48);

акт №5930, 6111, 9014, 173, 10976, 12138, 849надання послуг від 30.06.2019 р., 31.07.2019 р., за 08.2019 року, за 09. 2019 року, 30.11.2019 р.,за 31.12.2019 р., 31.01.2020 р.,( вивіз твердих відходів) (а.с. 23,27, 31, 34, 45, 47);

акт №0у-0000005 здачі-прийняття робіт (заміна підшипників відвідного блоку кабіни ліфта, заміна підшипників черв`ячної пари лебідки , акт № 0у-0000001 заміна канатів (а.с. 25, 49);

акт №31-01020-5 виконаних робіт з обслуговування ліфтів за січень 2020 року ( а.с. 46)

Вказані докази є достатніми доказами на підтвердження факту надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, та інших комунальних послуг.

Доводи, щодо застосування позивачем неналежних тарифів є недоведеними, та не конкретними. Відповідач не вказує, який тариф на його думку мав би застосовуватись і не наводить своїх розрахунків заборгованості. Відповідач також не наводить конкретних доводів та розрахунків на підтвердження необґрунтованості того тарифу, що застосовує позивач.

Посилання на те, що розпорядження КМДА № 386 від 03.04.2017 року , на підставі якого позивачем визначались тарифи, втратило чинність не свідчить про те, що позивач не має права продовжувати застосовувати попередні тарифи, а також принципи нарахування вартості тих чи інших послуг. За недоведеності тієї обставини, що застосовані тарифи є завищеними порівняно з якістю наданих послуг та їх об`ємом, суд не встановив підстав для визнання розрахунку наданого позивачем недійсним, чи не правомірним.

Доводи скарги з приводу відсутності критеріїв якості послуг, колегія не приймає, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження факту надання тих чи інших послуг неякісно. Суду не надані відповідні акти-претензії, або висновки спеціалістів, на підтвердження факту не надання чи надання неякісних послуг .

Доводи скарги з приводу відсутності у позивача права нараховувати плату за послуги консьєржа та облаштування шлагбауму, колегія суддів не приймає з огляду на те, що відповідач не довела, що вона вказаними послугами не користується.

Крім того вказані послуги не можуть бути відокремленими і від них не може відмовитись один чи декілька співвласників, а тому з урахуванням загальних засад цивільного судочинства, та засад розумності і справедливості, колегія суддів приходить до висновку, що якщо в будинку є консьєрж і на в`їзді встановлений шлагбаум, то всі співвласники мають нести витрати на їх щомісячне утримання.

Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам, викладеним у відзиві на позовну заяву, та не спростовують висновків суду першої інстанцій, викладених у мотивувальній частині рішення, та зводяться до переоцінки доказів.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 29 вересня 2021 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді: В.А. Кравець

О.Ф. Мазурик