Справа №534/1434/20
Провадження №2/524/1199/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження в підготовчому засіданні в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради про визначення місця проживання ОСОБА_3 з батьком, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що вони з відповідачем є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом із ним та перебуває на його утриманні. Він створив всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач надав суду заяву про визнання позову.

ПОЯСНЕННЯ ТРЕТІХ

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради надав суду висновок про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ

24.03.2021 закрито підготовче провадження.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданого Горішньоплавнівським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, актовий запис №448.

Малолітній син сторін проживає разом із батьком - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копію акту від 06.08.2020(а.с.13)

НОРМИ ПРАВА

В ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Частиною першою статті 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Із системного тлумачення статей 3, 9 та 18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», слідує, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини.

Згідно з частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

В ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

ОЦІНКА СУДУ

На переконання суду, визначення місця проживання малолітнього сина сторін разом із батьком на даний час відповідає його інтересам з огляду на вік дитини та тривалість його проживання із батьком та бабусею і дідусем.

Враховуючи те, що відповідач визнала позов і його заява не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти її заяву та ухвалити рішення про задоволення позову, відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі в сумі 420,40 грн, що становить 50% сплаченого позивачем судового збору. Також, згідно із ст.142 ЦПК України підлягають поверненню позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420,40 грн.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 141, 142, 206, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визначити з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 рнокпп НОМЕР_2 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно квитанції №54 від 24.09.2020(оригінал зберігається в матеріалах справи 534/1434/20), що становить 420,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 рнокпп НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати в сумі 420,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ