Справа № 450/2655/21 Провадження № 2/450/1514/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2021 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про (предмет спору): стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається,

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): у зв`язку з невиконанням відповідачем батьківських обов`язків, щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3 , у зв`язку продовженням навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання, або до досягнення дитиною 23 років. Зазначає, що син навчається першому курсі Львівського національного університету ім. Івана Франка, денної форми навчання, закінчення навчання 30 червня 2024 року. Навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних /або юридичних осіб. У зв`язку з цим, працювати він не має можливості, потребує матеріальної допомоги. Зазначає, що самостійно можливості утримувати сина вона не має, просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Позиція відповідача: відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції, яку згідно поштового повідомлення було отримано. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

08.07.2021 року запит щодо доступу до персональних даних; 26.07.2021 року відповідь на запит; 30.07.2021 року ухвала про відкриття провадження.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Сторони перебувають у шлюбі з 28.09.2002 року, який зареєстрований Містківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим 28.09.2002 року, актовий запис №4.

Від шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Містківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 11.03.2003 року, актовий запис №5.

Відповідно до вимог ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

У відповідності до вимог ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно вимог ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів як досягнення дочкою, сином, віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (пункти 2 і 3 статті 5 Сімейного кодексу України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

У ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Із системного аналізу зазначених норм закону слідує висновок, що участь батька у вихованні дитини є його (батька) обов`язком, який реалізується з метою нормального розвитку дитини.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно довідки від 16.02.2021 року №102, виданої Львівським національним університетом імені Івана Франка, ОСОБА_3 є студентом першого курсу денної форми навчання економічного факультету. Навчання за рахунок коштів фізичних та /або юридичних осіб. Закінчує навчання 30 червня 2024 року.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів та обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини, діти перебувають на її утриманні. З акту обстеження житлово побутових умов від 06.07.2021 року, складеного комісією Пустомитівської міської ради, вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з матір`ю, ОСОБА_1 , без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 .

Зважаючи на те, що особа, яка досягла повноліття, продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, беручи до уваги ті обставини, що обов`язок з утримання дітей покладено на обидвох батьків, з відповідача слід стягувати аліменти у зв`язку з продовженням навчання їхнім спільним сином ОСОБА_3 .

При визначенні розміру аліментів, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує вік та стан здоров`я дитини, потреби на її утримання, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аліменти, які сплачуються на утримання повнолітніх дочки (сина) - це платіж на утримання цих осіб, який повинен бути спрямований на покриття матеріальної допомоги, якої вони потребують, зокрема, у зв`язку із продовженням навчання. Разом з тим, таке стягнення коштів повинно бути співрозмірним з урахуванням цієї мети, та обов`язку, який покладається на обох батьків і має бути рівним, а розмір аліментів має бути обґрунтованим та доведеним з врахуванням обставин справи та наданих сторонами доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма міститься і в ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Виходячи із вищенаведеного та зазначених у ст. 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, інтересів дитини, а також з урахуванням того, що докази, які доводять протилежне, що відповідач є здоровим та працездатним, суд приходить до висновку, що він може надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання сина.

Докази того, що на утриманні відповідача знаходяться інші діти та непрацездатні члени сім`ї, а також докази щодо неспроможності сплачувати кошти на утримання сина, відповідачем суду не представлено.

Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитини в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи всі вищевикладені обставини, рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку продовженням навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання, або до досягнення дитиною 23 років.

Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

На думку суду такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення фізичного та гармонійного розвитку дитини, підтримки його життєдіяльності на достатньому рівні. Розмір аліментів, визначений судом не є надмірним, і є достатнім для забезпечення розумних потреб дитини.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позивач звернулася до суду з даним позовом 06 липня 2021 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції суду вх. № 10243/21 від 06.07.2021 р.

Крім того, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то за приписами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення 908 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 141, 200, 263 - 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 180 - 184, 191, 198, 199, 200 СК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, а саме з 06 липня 2021 року і до закінчення навчання або до досягнення ним 23-річного віку.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 908 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , місце реєстрації проживання АДРЕСА_2 .

СуддяД. А. Кукса