1Справа № 335/8944/21 2/335/2866/2021
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
12 жовтня 2021 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря Якимової О.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру та способу стягнення аліментів,
Позивач звернулася до суду с позовом про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини.
В обґрунтування позовних вимог зазначає наступне. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя від 04.08.2015 року у справі № 335/6783/15-ц винесено рішення, яким стягнуто з відповідача аліменти на утримання двох дітей у розмірі по 600 грн. на кожну з них щомісячно, починаючи з 14.07.15 р. і до досягнення дітьми повноліття. На примусовому виконанні у Вознесенівському ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного МУ МЮ (м. Дніпро) перебуває виконавчий лист № 335/6783/15-ц, ВП № 56689135. Згідно з довідкою № 56689135/16 від 10.07.20 р. виданою ДВС аліментів на дітей від відповідача не отримує. Вона в середньому отримує зарплату у розмірі 5000 - 6000 грн., з якої ще з грудня 2020 року вираховується заборгованість за виконавчим листом - в середньому до 2000 грн. щомісячно. Отриманих доходів не завжди вистачає для утримання дітей, оскільки орієнтовні щомісячні витрати на останніх становлять 8550,00 грн. У зв`язку з зростанням цін на загальному ринку продуктів харчування, комунальних послуг та утримання дітей, виникла необхідність у збільшенні розміру аліментів.
Просить суд змінити змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 , на утримання спільних неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду від 04.08.2015 року у справі № 335/6783/15-ц, з 600 грн. на кожну дитину щомісячно на аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення кожного з дітей повноліття.
31.08.2021 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін.
Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. Судові повістки надсилались на останню відому адресу зареєстрованого місця проживання відповідача.
Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У суду є підстави для ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані документи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Суд виходить з того, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України).
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
При вирішенні даної справи суд виходить з того, що підставою для звернення позивачки до суду з цим позовом стало збільшення розміру прожиткового мінімуму та росту цін, в зв`язку з чим визначений судом розмір аліментів не дозволяє забезпечити матеріально дітей всім необхідним.
Судом встановлено, що шлюбу сторони мають спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 249; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 726.
Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2015 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей , у розмірі по 600 грн. на кожну з них щомісячно, починаючи з 14.07.15 р. і до досягнення дітьми повноліття.

Суду не надано доказів того, що відповідач має утриманні інших дітей, непрацездатних батьків.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Вимоги позивача про зміну розміру аліментів з відповідача на утримання дітей сторін узгоджуються з вимогами ст. 51 ч. 2 Конституції України, ст. 141, 180, 181, 182 СК України про обов`язок батьків утримувати неповнолітню дитину шляхом сплати аліментів у частці від доходів, підстав звільнити батька від виконання цього обов`язку не має.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У зв`язку з тим, що розмір аліментів в 600грн., на кожну дитину є недостатнім для утримання та виховання дитини, забезпечення нормального розвитку дитини та є меншим за гарантований державою мінімальний розмір, суд прийшов до висновку про те, що позивачка має право на отримання аліментів в більшому розмірі та зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Враховуючи, що батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дітей а також те, що діти проживають разом з матір`ю, виходячи з принципу розумності та справедливості, зважаючи на те, що мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, призначених рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2015 року, і стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Докази того, що відповідач не в змозі сплачувати на дитину аліменти у зазначеному розмірі, у суду відсутні.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при зміні розміру аліментів аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача у сумі 908,00 грн. на користь держави.

Керуючись ст. 82, 89, 128, 130, 141, 229, 247, 263, 264, 280, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру та способу стягнення аліментів задовольнити.

Змінити порядок та спосіб стягнення аліментів, присуджених за рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04.08.2015 року в розмірі 600 гривен на кожну дитину, щомісячно та стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня ухвалення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду або через Орджонікідзевського районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 12 жовтня 2021 року, та датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Апаллонова