ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 628/3013/19 Головуючий суддя І інстанції Клімова С. В.
Провадження № 22-ц/818/3534/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають із сімейних відносин, з них
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах

судді-доповідача Яцини В.Б.

суддів Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

у порядку вирішення питання про відкриття апеляційного провадження по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22 березня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22 березня 2021 року визнано причину пропуску подання уточненої зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 поважними. В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 про залишення зустрічної позовної заяви відповідача ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою 01 квітня ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Матеріали апеляційного оскарження надійшли на адресу суду апеляційної інстанції 13 квітня 2021 року.

Суд, перевіривши матеріали справи, не вбачає підстав для розгляду апеляційної скарги на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22 березня 2021 року.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Нормами ч. 1 ст. 353 ЦПК України не передбачено можливості оскарження окремо від рішення суду ухвали про поновлення строку на подання уточненої зустрічної позовної заяви та відмови у задоволенні клопотання про залишення такої заяви без розгляду.

Згідно із ч. 2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

З урахуванням того, що перелік ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, які містяться у ст. 353 ЦПК України є вичерпним, то у даному випадку необхідно застосувати правила п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, згідно з якими апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 зроблено висновок, що тлумачення права на апеляційне оскарження ухвал суду першої інстанції має відбуватися з урахуванням можливості чи неможливості поновити свої права особою, яка подала апеляційну скаргу, в інший спосіб, аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 29 травня 2020 року не перешкоджає подальшому провадженню (не є остаточним рішенням), a тому відсутні підстави для розгляду апеляційної скарги в частині її скасування. Апелянт має процесуальну можливість поновити свої права в інший спосіб - шляхом заперечення проти цієї ухвали в апеляційній скарзі на остаточне рішення суду.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 лютого 2019 року, справа № 755/18427/17, провадження № 61-47348св18, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягає до застосуванню.

На підставі викладеного, слід повернути апеляційну скаргу ОСОБА_1 як таку, що подана на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повернення апеляційної скарги не обмежує право учасника справи на доступ до суду, оскільки передбачено законом, є пропорційним легітимній меті такого обмеження (забезпечення розгляду справи у розумний строк) та не позбавляє його права включити заперечення на оскаржену ухвалу до апеляційної скарги на рішення суду по суті спору у разі незгоди з ним відповідно до положень ч. 2 ст. 353 ЦПК України.

Керуючись ч. 2. ст. 353, п.4 ч. 5 ст. 357, 389 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22 березня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту підписання, і протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В.Бурлака.

О.М. Хорошевський.