Справа № 131/1119/21
Провадження № 2-з/131/10/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2021м. Іллінці

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Балтак Д.О., розглянувши у письмовому порядку без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку -

встановив:

У провадженні Іллінецького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа № 131/1119/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» про визнання виконавчого напису вчиненого 10.07.2019 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, реєстровий № 1498 про стягнення із позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 005-99916-280912 від 04.10.2012 р. у розмірі 26 482,89 грн (двадцять шість тисяч чотириста вісімдесят дві гривні 89 коп.). Разом із вищенаведеним позовом до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій вона просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі вищенаведеного виконавчого напису, який у даному випадку є виконавчим документом.

Обґрунтовуючи зазначену заяву заявник вказує на те, що за даним виконавчим документом 02.08.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за № 59695112 з примусово виконання виконавчого напису № 1498 від 10 липня 2019 року, також 27.07.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника розміру мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 500,00 (п`ятсот гривень 00 коп) грн. та стягнення виконавчого збору в сумі 2648,29 грн (дві тисячі шістсот сорок вісім гривень 29 коп) грн., а відтак під час судового розгляду даної цивільної справи про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, орган виконання може примусово стягнути вищенаведені кошти, та накласти арешт на майно ОСОБА_1 , чим може завдати позивачу значних матеріальних збитків.

Дослідивши матеріали вказаної заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви суд дійшов висновку, що зазначену заяви слід задовольнити із наступних підстав.

Статтею 129 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень. Відповідно до частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Згідно частини 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Положеннями частин 2 та 3 статті 151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості потрібні для забезпечення позову; забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

У відповідності до частини 1 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Положеннями пункту 6 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Оскільки у даній справі позивач звернулася до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення вимог позивача не вимагатиме примусового виконання, а тому в даному випадку суд погоджується з доводами позивача, що існує достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття судом заходу забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, який оскаржується боржником у судовому порядку, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, суд зазначає, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за її позовом без нових звернень до суду.

Отже, з огляду на відповідні законодавчі приписи та з урахуванням обставин справи, предмету спору, який полягає в оскарженні виконавчого напису нотаріуса, обґрунтованість вимог позивача в частині існування ризиків ускладнення чи неможливості ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, суд вважає доцільним задовольнити заяву позивача про забезпечення позову про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 10 липня 2019 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. за реєстровим № 1498, який оскаржується в судовому порядку.

Зазначений в заяві вид забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження відносно виконання виконавчого напису нотаріуса на думку суду є адекватним та ефективним способом забезпечення позову, оскільки саме заявлений вид забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса і є підставою для виконавця припинити будь-які дії у виконавчому провадженні з виконання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 34 Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016 р. № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Таким чином, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню. Окрім того, судом з урахування обставин справи не встановлено підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 263 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ від 22.12.2006 р. № 9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову суд, -

постановив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 10.07.2019 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. за реєстровим № 1498 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ „РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА заборгованості за кредитним договором № 005-99916-280912 від 04.10.2012 р. у розмірі 26 482,89 (двадцять шість тисяч чотириста вісімдесят дві гривні 89 коп.) грн .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до ч. 10 ст. 153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи

Зустрічне забезпечення не застосовується.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома та приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. (01135, м. Київ, вул. Златоустівська, 55, офіс 61,) для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання даної ухвали через Іллінецький районний суд Вінницької області.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА", , адреса: 03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела,6

Третя особа: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, адреса: 07401, м. Бровари, Київської області вул. Грушевського, 15 оф. 6.

Суддя: