Справа № 2-306/10
Провадження № 6/727/95/21
УХВАЛА

22 квітня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого-судді: Одовічен Я.В., за участю секретаря: Семенишина І.Д., заявника ОСОБА_1 , представника заявника: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виданого у цивільній справі за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Заявник посилався на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.01.2010 року позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції за кредитним договором №014/0036/82/40903 від 31.07.2007 року заборгованість у загальній сумі 27555,77 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно сумі 220109 грн. 98 коп. та понесені судові витрати.

На виконання зазначеного рішення суду, 29.04.2010 року Шевченківським районним судом м.Чернівці було видано виконавчий лист №2-306/10, який на даний час перебуває на виконанні.

21.07.2021 року державним виконавцем Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про прийняття виконавчого провадження.

25.02.2021 року від АТ ««Райффайзен Банк Аваль» надійшов лист №97-5-4/440, у якому банк вказав на припинення взаємовідносин між банком та боржником ОСОБА_1 щодо кредитного договору №014/0036/82/40903 від 31.07.2007 року у зв`язку з відступленням права вимоги на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» від 19.07.2019 року.

Враховуючи зазначене, АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив своє право вимоги, а отже його статус стягувача припинено.

09.07.2020 року ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» звернулось до Шевченківського районного суду м.Чернівці із заявою про заміну сторони виконавчого провадження за виконавчим листом №2-306/2010 року від 29.01.2010 року.

Ухвалою суду від 04.12.2020 року у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження було відмовлено.

На підставі наведеного, вважає, що у зв`язку з відсутністю сторони виконавчого провадження стягувача, виконавчий лист №2-306/2010 року від 29.01.2010 року не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та є неналежним виконавчим документом, у зв`язку з чим просив визнати виконавчий лист №2-306/10, виданий 29.04.2010 року Шевченківським районним судом м.Чернівці таким, що не підлягає виконанню.

Представником АТ «Райффайзен Банк Аваль» було подано до суду відзив, в якому останній заперечував проти поданої заяви. Вказував на те, що виконавчий документ відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Обов`язок боржника на даний час не припинився, оскільки відступлення права вимоги повинно бути затверджено ухвалою суду від про заміну сторони судового провадження. На даний час заміна сторони виконавчого провадження не відбулась, а отже АТ «Райффайзен Банк Аваль» на даний час залишається стороною виконавчого провадження №51297961 за даний виконавчим листом. Просив відмовити у задоволенні поданої заяви.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні заяву підтримали, просили задовольнити.

Представник стягувача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, просив розглянути заяву у його відсутності.

Заслухавши пояснення заявника, його представника, частково дослідивши матеріали цивільної справи та поданої заяви, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Таким чином, аналізуючи положення вказаної статті, суд зауважує, що право на звернення до суду з заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню наділені виключно стягувач або боржник по виконавчому провадженню.

Як було встанволено судом рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.01.2010 року позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції за кредитним договором №014/0036/82/40903 від 31.07.2007 року заборгованість у загальній сумі 27555,77 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно сумі 220109 грн. 98 коп. та понесені судові витрати.

На виконання зазначеного рішення суду, 29.04.2010 року Шевченківським районним судом м.Чернівці було видано виконавчий лист №2-306/10, який на даний час перебуває на виконанні.

21.07.2021 року державним виконавцем Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про прийняття виконавчого провадження №5197961 з примусового виконання по виконанню виконавчого листа 2-306/2010.

Окрім того, з частково досліджених матеріалів цивільної справи №2-306/10 вбачається, що ТОВ «ФК`Довіра та гарантія» 09.04.2020 року зверталось до Шевченківського районного суду м.Чернівці з заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Проте, ухвалою суду від 04.12.2020 року у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження було відмовлено, у зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором.

Вказана ухвала є чинною та набрала законної сили.

Порядок заміни сторони виконавчого провадження на стадії виконання рішення суду врегульовано ст.442 ЦПК України.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Під процесуальним правонаступництвом слід розуміти заміну однієї зі сторін (кредитора або боржника) у зв`язку з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, який був стороною провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК).

Відступлення права вимоги є договірною передачею зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові, яке відбувається шляхом укладення договору між цими суб`єктами, на підставі якого до останнього переходить право вимагати від боржника вчинити певні дії. Об`єктом договору є майнові права, що належать кредиторові як стороні зобов`язання. Заміна кредитора може здійснюватись на різних стадіях існування зобов`язання, коли сторони ще не виконали зобов`язання.

Таким чином, на даний час заміна сторони виконавчого провадження не відбулась.

Враховуючи положення ст.432 ЦПК України, суд зауважує, що закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

У судовій практиці наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили ( крім тих, що підлягають негайному виконанню); помилкова видача виконавчого листа за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; видача виконавчого листа на підставі рішення, яке в подальшому було скасоване; помилкової видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Такі висновки міститься у постановах Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі №520/1466/14-ц та від 16 вересня 2020 року у справі №308/6024/14.

Отже, сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Даючи оцінку аргументам заявника з приводу того, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив своє право вимоги та його статус стягувача у виконавчому провадженні припинено, суд вважає їх необґрунтованими та передчасними з огляду на висновки, викладені в ухвалі суду від 04.12.2020 року, якими встановлено, що докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договором відступлення на час або після його укладення ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» - відсутні.

Окрім того, суд не приймає до уваги наданий заявником лист №97-5-4/440 від 25.02.2021 року від імені АТ «Райффайзен Банк Аваль», оскільки вказаний документ не відповідає вимогам належності та достовірності доказів, так як всупереч положенням ч.2 ст.95 ЦПК України його не було належним чином засвідчено.

За вказаних обставин, наведені заявником обставини не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

З урахуванням наведеного, суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 щодо втрати АТ «Райффайзен Банк Аваль» статусу стягувача у виконавчому провадженні, а тому вважає, що подана заява необґрунтована та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України, ст. 432 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виданого у цивільній справі за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Суддя Шевченківського

районного суду м. Чернівці Одовічен Я.В.