Провадження № 2/638/774/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2021 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Штих Т.В.

за участі секретаря Овчаренко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області про стягнення суми,-

встановив:

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до Прокуратури Харківської області про відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною тривалою бездіяльністю відповідача по кримінальному провадженню № 0000226.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.02.2017 звернувся в порядку ст. 214 КПК України до відповідача з заявою про кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 364,365,366,367,382 КК України, вчинені слідчим прокуратури Харківської області ОСОБА_2. Проте уповноважена особа прокуратури не внесла відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим порушила, на думку позивача, ст. 214 КПК України.

01.03.2017 слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова виніс ухвалу, якою зобов`язав прокуратуру внести відомості до ЄРДР, викладені в заяві позивача від 15.02.2017.

16.03.2017 відповідач відкрив кримінальне провадження № 0000226, 19.04.2017 винесена постанова про закриття цього провадження. Червонозаводський районний суд м. Харкова ухвалою від 14.06.2017 скасував постанову про закриття кримінального провадження. Однак, на його думку, відповідач продовжував лише імітувати розслідування кримінальної справи, таким чином зловмисно не виконав вимоги Конституції України і Кримінального процесуального законодавства. Своїми тривалими неправомірними і незаконними діями відповідач заподіяв йому, як потерпілому, моральну шкоду, тому що з вини відповідача він, інвалід ІІ групи, повинен протягом тривалого часу звертатися до суду із заявами про скасування незаконно прийнятих рішень, у зв`язку з чим переніс глибокі моральні страждання; з вини відповідача він був позбавлений почуття безпеки, правової стабільності, верховенства закону; з вини відповідача порушено його психологічне благополуччя; протягом тривалого часу він змушений витрачати свій особистий час і звертатися до суду за захистом своїх прав, гарантованих Конституцією України, умисне грубо порушених відповідачем, що призвело до погіршення і позбавлення можливості реалізації звичок і бажань, неможливості продовжити активне особисте життя, що вимагає від нього докласти більше зусиль для організації життя; з вини відповідача шляхом прийняття незаконних рішень і навмисної незаконної тривалої бездіяльності, він був незаконно позбавлений конституційного права на доступ до правосуддя. Своїми умисними довготривалими діями відповідач навмисно заподіяв йому моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 1 267 548 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник прокуратури Мельничук О.А. позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість у зв`язку з тим, що факт звернення позивача до суду із заявою щодо внесення прокуратурою відомостей до ЄРДР та зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження є свідченням реалізації позивачем процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого, не може свідчити про завдання йому моральної шкоди та не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача.

У відповідності до ст.ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно витягу з ЄРДР від 16.03.2017 року до прокуратури Харківської області 15.03.2017 року надійшла ухвала слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Єжова В.А. від 01.03.2017 року щодо зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за зверненням ОСОБА_1 від 15.02.2017 року щодо невиконання рішень суду старшим слідчим другого слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_2 Вказані відомості внесені до ЄРДР за № 0000226.

Постановою слідчого з ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Сластіна Ю.О. від 19 квітня 2017 року закрито кримінальне провадження № 0000226 у зв`язку з відсутністю в діях старшого слідчого другого слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_2 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.06.2017 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано постанову слідчого з ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Сластіна Ю.О. від 19 квітня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000226. Відмовлено в частині скарги про визнання незаконною бездіяльності слідчого прокуратури Харківської області.

Ухвалами від 22.11.2017, 16.10.2018, 18.02.2019, 07.11.2019 також скасовувались постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що внаслідок неналежного та несвоєчасного проведення досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження, в якому він є потерпілим, йому спричинено моральну шкоду.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Вказана стаття регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в межах позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідно до ст. 1167 ЦК України відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 1176 ЦК України є шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною - є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, з огляду на положення ст.1176 ЦК України, що передбачають відповідальність за завдану шкоду незалежно від вини заподіювача, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Аналогічна позиція викладена у пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в якому зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Проте, позивач не навів обґрунтування позовних вимог немайнового характеру та не надав суду жодних доказів, які б підтверджували факт заподіяння йому шкоди та її розміру. Також позивачем не доведено протиправності поведінки органів досудового розслідування та причинного зв`язку між такою поведінкою і заподіяною шкодою.

Посилання позивача на неодноразові звернення до суду зі скаргами на дії (бездіяльність) органу досудового розслідування як на підставу позовних вимог суд відхиляє, оскільки оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування є правом, зокрема, потерпілого та способом захисту прав, наданих КПК України.

Зазначене висловлене і в судових рішеннях Верховного Суду від 10.10.2018 року по справі №640/3837/17; від 04.07.2018 року № 641/2328/17; № 638/14260/16 та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.10.2017 року у справі № 638/9752/15, в яких суд касаційної інстанції висловив позицію, що сам факт закриття кримінального провадження в справі за відсутністю в діях осіб складу кримінального правопорушення, подальше його скасування, не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди та не вказує на неправомірність дій посадових чи службових осіб органів державної влади.

Крім того, позивач вже звертався з аналогічним позовом у даному кримінальному провадженні. Так, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова у справі №638/11630/17 від 01.10.2018, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 28.12.2018, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданою протиправною тривалою бездіяльністю відповідача по кримінальному провадженню № 0000226, відмовлено у повному обсязі.

Оскарження позивачем до суду прийнятих процесуальних рішень органом досудового розслідування (прокурором) під час кримінального провадження в порядку вимог КПК України є механізмом реалізації його права на контроль за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій досудового розслідування в порядку кримінального судочинства.

Реалізація такого механізму оскарження постанов слідчого у розумінні статті 23ЦК України не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав особи.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження душевних страждань, яких він міг зазнати у зв`язку з процесуальними рішення слідчого, тому правові підстави, передбачені статтями 1174, 1176 ЦК України, для відшкодування моральної шкоди відсутні.

Доводи позивача про те, що ухвалами Червонозаводського районного суду м.Харкова визнана тривала неправомірна бездіяльність посадових осіб відповідача суд вважає необґрунтованими, оскільки ухвалами лише встановлено неповноту дій слідчого, не визнано дії працівника відповідача неправомірними чи протиправними, а тому позивачем не доведено належними та допустимим доказами факту заподіяння йому моральних страждань, причинно-наслідкового зв`язку між заподіянням моральних страждань і оціненою позивачем шкодою.

Керуючись ст.ст.23,1167,1176 ЦК України, ст.ст.13,81,258,263,264,265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області про стягнення суми - залишити без задоволення.

Судові витрати покласти на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Повний текст рішення складений 21 квітня 2021 року.

Суддя: Штих Т.В.