Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2314/6135/12
Провадження 4-с/711/95/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.,

при секретарі Кофановій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення та бездіяльність Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), стягувач АТ КБ «Приватбанк»,-

встановив:

ОСОБА_1 , діючи в особі представника ОСОБА_2 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із скаргою на рішення та бездіяльність Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), стягувач АТ КБ «Приватбанк».

Скаргу обґрунтовує тим, що постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного від 20.05.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 07.11.2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 16.01.2020 року у частині вимог ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами та користування кредитом змінено, зменшено розмір заборгованості що підлягає стягненню з ОСОБА_1 за процентами з 192 399, 31 грн. на 100 765, 28 грн. В іншій частині рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 07.11.2019 року та постанова Черкаського апеляційного суду від 16.01.2020 року залишені без змін. Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк » на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6 140, 93 грн.

Представник АТ КБ «Приватбанк» Балінський Ю.М звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з заявою про виправлення помилки у виконавчому листі (справа 2314/6135/12) виданого 27.08.2020 року. Рішенням Придніпровського райсуду м.Черкаси від 08.10. 2020 року заява була залишена без розгляду, а оригінал виконавчого листа було повернуто заявнику.

Ним було зареєстроване через канцелярію клопотання (вимога) від 25.08.2021 року до Придніпровського відділу ДВС у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ ). Його представник звертається зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця у межах 10-денного строку з моменту отримання старшими державними виконавцями Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ ) клопотання (вимоги ) від 25.08.2021 року.

14.08.2021 року його представником - Губенко О.Ю поштою було отримано від Придніпровського у м.Черкаси ЦМУ МЮ (м.Київ ) рекомендований лист (постанова про відкриття виконавчого провадження за №66340890 від 02.08.2021 року , постанова про арешт коштів боржника, постанова про арешт майна боржника, постанова про розшук майна боржника, постанова про звернення стягнення на заробітну плату , пенсію, стипендію, та інші доходи боржника, постанова про стягнення виконавчого збору, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

т боржника, постанова про стягнення виконавчого збору, постанова про розмір

Державний виконавець Шаповал О.А. не мав законних підстав згідно Закону України «Про виконавче провадження» відкривати дане виконавче провадження, оскільки у виконавчому листі №2314/6135/12 виданому 27.08.2020 зазначається, що підлягає стягненню заборгованість у розмірі 341797,23 грн., яка складається з заборгованості за кредитом: 129397,92 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 100765,28 грн., штраф - 20000 грн .

Так ж сума заборгованості - 341797,23 грн., зазначена у постановах про відкриття виконавчого провадження №66340890 та про розшук майна боржника . У всіх інших винесених у виконавчому провадженні №66340890 постановах, зазначається сума - 250163, 20 грн.

Згідно ЄДРСР за цивільною справою №2314/6135/12 рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.11.2019 року стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 341797,23 грн. Але він оскаржував вказане рішення в апеляційній та касаційній інстанції, а ому суд першої інстанції не міг видати виконавчий лист про стягнення заборгованості саме в такій сумі.

В журналі обліку виконавчих документів Придніпровського райсуду м.Черкаси , не зареєстрований виконавчий лист №2314/6135/12, який виданий 27.08.2020 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 341797,23 грн.

Вказаний виконавчий лист не відповідає вимогам до виконавчого документа, які передбачені ст. 4 закону України «Про виконавче провадження», а саме в ньому відсутня назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номера провадження, згідно з яким видано документ, не підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів із скріпленням печатки.

Вважає, що державні виконавціі Капшитар В.О, Шаповал О.А разом з представником ПАТ КБ «Приватбанк» підробили за допомогою комп`ютерної техніки виконавчий лист №2314/6135/12, який виданий 27.08.2020 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 341797,23 грн. та сфальсифікували документи виконавчого провадження за №66340890.

Таким чином, Придніпровський відділ ДВС у м.Черкаси ЦМУ МЮ (м.Київ ) повинен був повернути виконавчий документ стягувачу на підставі п.6 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження».

На підставі наведеного просив зобов`язати старших державних виконавців Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ ) Капшитар В.О та Шаповал О.А вчинити дії, щодо повернення стягувану без прийняття до виконання виконавчого листа №2314/6135/12 виданого 27.08.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 341797,23 грн. та зняти арешт з належного йому рухомого та нерухомого майна.

Сторони в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляду скарги у їх відсутності.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина перша статті 448 ЦПК України).

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 451 ЦПК України).

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Пунктом 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

В судовому засіданні встановлено, що 27 серпня 2020 року Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист №2314/6135/12.

У вказаному виконавчому листі зазначено, що справа за позовом ПАТКБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТКБ «Приватбанк» про визнання недійсним договорів про іпотечний кредит, договорів іпотеки квартири, договорів поруки договору особистого страхування, договору страхування майна та стягнення коштів розглядалася Придніпровським районним судом м. Черкаси 07.11.2019 року, Черкаським апеляційним судом 16.01.2020 року, Верховним судом 20.05.2020 року. Суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 341797,23 грн., яка складається з заборгованості за кредитом: 129397,92 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 100765,28 грн., штраф - 20000 грн.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Порядок виконання судових рішень визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N18-рп/2012; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N11-рп/2012.

Згідно з мотивувальною частиною рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009р. Конституційного Суду України виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі ст.1 Конституції України Україна є правовою державою, обов`язковість виконання судових рішень є обов`язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

За приписами ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17.05.2005р. по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до змісту рішення від 20 липня 2004р. Європейського суду з прав людини «Шмалько проти України» право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», - виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Постановою старшого державного виконавця Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шаповал О.А. від 02.08.2021 року відкрите виконавче провадження №6634089 з виконання виконавчого листа №2314/6135/12, виданого 27.08.2020 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 341797,23 грн., яка складається з заборгованості за кредитом: 129397,92 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 100765,28 грн., штраф - 20000 грн.

Так, п.1.ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Обгрунтовуючи свою скаргу, заявник посилається на те, що виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси не відповідає вимогам, передбаченим ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» а тому повинен бути повернутий стягувачу на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені вимоги для виконавчого документа, а саме, виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч.3 цієї статті виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Дослідивши в судовому засіданні виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси №2314/6135/12 від 27.08.2020 року, суд вважає, що його зміст повністю відповідає вимогам, зазначеним в ч.ч.1.3 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Так, у виконавчому листі зазначені назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номера провадження, згідно з яким видано документ, документ підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений гербовою печаткою Придніпровського районного суду м. Черкаси, а тому твердження заявника про те, що виконавчий лист не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що отримавши виконавчий лист разом із заявою стягувача про примусове виконання рішення, державний виконавець правомірно прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

А тому не підлягає до задоволення вимога заявника про зобов`язання старших державних виконавців Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ ) Капшитар В.О та Шаповал О.А вчинити дії, щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа №2314/6135/12 виданого 27.08.2020 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 341797,23 грн.

При цьому слід зазначити, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.11.2019 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в сумі 341797,23 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом -129397,92 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом -192399, 31 грн., штрафу 20000 грн. У задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 16.01.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.11.2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного від 20.05.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 07.11.2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 16.01.2020 року у частині вимог ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами та користування кредитом змінено, зменшено розмір заборгованості що підлягає стягненню з ОСОБА_1 за процентами з 192 399, 31 грн. на 100 765, 28 грн. В іншій частині рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 07.11.2019 року та постанова Черкаського апеляційного суду від 16.01.2020 року залишені без змін. Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк » на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6 140, 93 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 , згідно висновків, викладених в постанові ВС становить 250163,20 грн.

Разом з тим, загальна сума заборгованості, яка вказана у виконавчому листі №2314/6135/12, який виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси 27.08.2021 року становить 341797,23 грн. Але, в заяві ПАТ КБ «Приватбанк» про примусове виконання рішення загальна сума заборгованості становить 250163,20 грн. У зв`язку з цим суд наголошує, що ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися до суду, який видав виконавчий документ із заявою про виправлення помилки у виконавчому документі.

В свою чергу боржник ОСОБА_1 також не позбавлений права звернутися до суду із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Щодо вимоги заявника про зняття арешту з належного йому рухомого та нерухомого майна, зняття заборони відчуження майна, що була накладена у виконавчому провадженні №66340890, та повернення коштів, що були стягнуті із заробітної плати та пенсії у виконавчому провадженні, слід зазначити наступне.

Постановою старшого державного виконавця Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Капшитаря В.О. від 12.08.2021 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 275325,82 грн.

Постановою старшого державного виконавця Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Капшитаря В.О. від 12.08.2021 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 275325,82 грн.

Постановою старшого державного виконавця Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Капшитаря В.О. від 12.08.2021 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який отримує дохід в ПрАТ «Азот».

Постановою старшого державного виконавця Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Капшитаря В.О. від 13.08.2021 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який отримує дохід в ГУПФУ у Черкаській області

Як вбачається з довідки ПрАТ «Азот» №826 від 10.09.2021 року, з заробітної плати ОСОБА_1 за серпень 2021 року утримано борг на користь АТ КБ «Приватбанк» в сумі 3843,60 грн., виконавчий збір 385 грн., та витрати виконавчого провадження -146,30 грн.

З довідки ГУПФ України в Черкаській області від 08.09.2021 року вбачається, що згідно постанови державного виконавця Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 13.08.2021 року управлінням проводиться утримання з пенсії ОСОБА_1 в розмірі 20% на користь АТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 250163,20 грн., виконавчого збору 25016,32 грн., та витрати виконавчого провадження в сумі 146,30 грн., на загальну суму 275325,82 грн. Утримання розпочато з 01.09.2021 року та, згідно постанови державного виконавця стягнуті кошти перераховуються на розрахунковий рахунок Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси. Станом на 01.10.2021 утримано боргу в сумі 910,92 грн., залишок складає 274414,90 грн.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2, п. 6, 8 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Під час здійснення виконавчого провадження виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

В судовому засіданні встановлено, що рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Приватбанк» не виконано, виконавче провадження з виконання вказаного рішення є відкритим, державним виконавцем здійснюються необхідні дії для виконання рішення суду, а тому відсутні підстави для зняття арешту з належного ОСОБА_1 рухомого та нерухомого майна, зняття заборони відчуження майна, що була накладена у виконавчому провадженні №66340890, та повернення коштів, що були стягнуті із заробітної плати та пенсії у виконавчому провадженні.

Також, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не ставить перед судом вимоги про визнання рішень державного виконавця, які викладені у формі постанов від 12.082021 року та 13.08.2021 року протиправними та скасування вказаних постанов.

Відповідно до ч.3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення та бездіяльність Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), стягувач АТ КБ «Приватбанк».

На підставі наведеного, Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-451 ЦПК України,-

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на рішення та бездіяльність Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (, м. Черкаси. проспект Хмімків, 50, 18000), стягувач АТ КБ «Приватбанк» (, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повне судове рішення складено 04.10.2021 року.

Головуючий: Р. В. Демчик