ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1387/21Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Вініченка Б.Б., Фетісової Т.Л.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Черкаського міського центру зайнятості на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2021 року у справі за позовом Черкаського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих грошових коштів,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року Черкаський міський центр зайнятості звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Черкаського міського центру зайнятості щодо сприяння працевлаштуванню.

Наказом № НТ200409 від 9 квітня 2020 року їй на підставі поданої заяви згідно із законом України «Про зайнятість населення» було надано статус безробітної з 27 березня 2020 року і з того ж дня призначено виплату допомоги по безробіттю.

Через деякий час до Черкаського міського центру зайнятості надійшла інформація про те, що ОСОБА_1 в період перебування на обліку як безробітної отримала дохід від ТОВ «Старлайт продакшн» за цивільно-правовим договором.

З метою з`ясування отриманої інформації Черкаським міським центром зайнятості направлено запит до ТОВ «Старлайт продакшн» і невдовзі у відповідь отримано копію договору про надання послуг № 374/20 від 2 березня 2020 року, згідно з яким ОСОБА_1 з 2 березня 2020 року по 1 квітня 2020 року надавала послуги останньому.

За таких обставин уповноваженими працівниками позивача складено «Акт перевірки достовірності даних безробітних, розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття» № 2300/315 від 15 червня 2020 року.

У зв`язку із встановленням факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання відповідачці статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, наказом по Черкаському міському центру зайнятості № НТ 200615 від 15 червня 2020 року ОСОБА_1 , було припинено виплату відповідної допомоги у зв`язку з її призначенням на підставі документів, що містять неправдиві відомості.

За період перебування на обліку в Черкаському міському центрі зайнятості ОСОБА_1 було нараховано та виплачено 22 095 грн 86 коп. допомоги по безробіттю, що, на думку позивача, підлягає поверненню як допомога призначена особі, яка на час звернення до центру зайнятості належала до зайнятого населення.

Наказом по Черкаському місткому центру зайнятості № 114 від 15 червня 2020 року «Про повернення коштів, нарахованих та виплачених як допомога по безробіттю» ОСОБА_1 було зобов`язано повернути виплаченій їй кошти в розмірі 22 095 грн 86 коп. Проте станом на дату подання позову відповідачка не повернула вказану суму.

Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідачки на його користь кошти в сумі 22095,86 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Черкаського міського центру зайнятості грошові кошти в розмірі 1356 грн 13 коп., а також судові витрати у виді судового збору 129 грн 06 коп., а всього стягнуто 1485 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтоване тим, що звертаючись до Черкаського міського центру зайнятості за отриманням соціальної допомоги по безробіттю, ОСОБА_1 не могла не знати, що строк дії Договору про надання послуг № 374/20 від 2 березня 2020 року спливає 31 березня 2020 року.

Проте звернення про надання статусу безробітного подано позивачу в м. Черкаси 27 березня 2020 року (п`ятниця), тоді як строк дії вказаного Договору спливав 31 березня 2020 року (вівторок) і позивачка усвідомлювала, що вже із 1 квітня 2020 року (середа) вона потребуватиме соціальної допомоги від держави у зв`язку з безробіттям, особливо враховуючи встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року загальнодержавний карантин, запроваджений з 12 березня 2020 року з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Враховуючи принцип верховенства права, а також вимоги пропорційності та розумності, суд вважав за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача грошові кошти в розмірі 1 356 грн 13 коп., що відповідає сумі, отриманій нею у виді соціальної допомоги по безробіттю за період із 27 березня 2020 року по 31 березня 2020 року включно.

Також суд зазначив, що в процесі розгляду справи судом не було здобуто доказів, що в період з 1 квітня 2020 року по час припинення здійснення соціальної виплати 15 червня 2020 року ОСОБА_1 мала інші офіційні доходи чи забезпечувала себе будь-якою роботою самостійно.

Судові витрати зі сплати судового збору судом стягнуто пропорційно до задоволених позовних вимог.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Черкаський міський центр зайнятості подав апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2021 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі вказує, що не заперечує проти застосування практики ЄСПЛ та Протоколу № 1 Європейської конвенції з питань захисту прав людини, але вказана практика та протокол регулюють цивільні відносини і втручання держави в ці відносини та міру такого втручання.

Вважає, що між Черкаським міським центром зайнятості та ОСОБА_1 не існувало і не могло існувати жодних відносин, які б регулювались нормами цивільного кодексу України, а правовідносини, що виникли між сторонами були виключно адміністративними та такими, що врегульовані спеціальними національними законодавчими актами.

Зазначає, що при вирішенні справи суд мав керуватись виключно спеціальними нормами національного законодавства та не мав права на застосування виключно цивільних понять, таких як ступінь завданих збитків, пропорційності відповідальності, а відповідно і застосування загальної практики ЄСПЛ до вказаних правовідносин також є помилковим.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Черкаського міського центру зайнятості із заявою, в якій просила надати їй статус безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та повідомляла, зокрема, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно (а.с. 40).

Своїм підписом у вказаній заяві ОСОБА_1 підтвердила також, що ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних і документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

У персональній картці № НОМЕР_1 , створеній 27 березня 2020 року зазначено, що останнім роботодавцем ОСОБА_1 було ТОВ «Старлайт продакшн»; трудові відносини припинено 16 січня 2020 року за ч. 1 ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін) (а.с. 44-45).

Відповідно до наказу від 9 квітня 2020 року № НТ 200409 по Черкаському міському центру зайнятості ОСОБА_1 надано статус безробітного з 27 березня 2020 року, призначено допомогу по безробіттю з 27 березня 2020 року по 21 березня 2021 року та вирішено розпочати виплату допомоги по безробіттю відповідно до ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 27 березня 2020 року (а.с. 46).

22 червня 2020 року ТОВ «Старлайт продакшн» повідомило Черкаський міський центр зайнятості про те, що між цим товариством і ОСОБА_1 укладено Договір про надання послуг № 374/20 від 2 березня 2020 року, за період дії якого з 2 березня 2020 року по 31 березня 2020 року нею було надано послуги в розмірі 3 658 грн 56 коп., що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 31 березня 2020 року (а.с. 16).

За змістом п.3 Договору строк надання послуг з 2 березня 2020 року по 1 квітня 2020 року включно. Договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і діє до завершення строку надання послуг, що вказаний в цьому пункті договору.

31 березня 2020 року між ТОВ «Старлайт продакшн» та ОСОБА_1 складено Акт приймання-передачі до Договору, підписанням якого сторони підтвердили, що Виконавець відповідно до умов Договору взяв участь у процесі виробництва Замовником окремих випусків аудіовізуального твору та в період з 2 березня 2020 року по 31 березня 2020 року надав Замовнику послуги, визначені в п. 2 Договору, стосовно 6 учасників Проекту, а Замовник прийняв надані послуги, а також права, передбачені Договором (а.с. 20).

Пунктом 2 вказаного Акта визначено, що винагорода виконавця становить 3 658 грн з урахуванням всіх податків і зборів, передбачених чинним законодавством України.

Про отримання ОСОБА_1 від ТОВ «Старлайт продакшн» вказаних грошових коштів за березень 2020 року свідчить і довідка форм ОК-5 та ОК-7 (а.с. 98-101).

Наказом по Черкаському міському центру зайнятості від 15 червня 2020 року припинено реєстрацію ОСОБА_1 як безробітної, а іншими наказами від цього дня з 15 червня 2020 року припинено їй виплату допомоги по безробіттю (у зв`язку з припиненням реєстрації безробітного та у зв`язку з установленням факту подання особою недостовірних даних).

15 червня 2020 року директором Черкаського міського центру зайнятості Щербак О. винесено наказ № 114, згідно з яким ОСОБА_1 необхідно повернути кошти, виплачені як допомога по безробіттю в розмірі 22 095 грн 86 коп. на конкретний розрахунковий рахунок протягом 15 календарних днів після отримання копії наказу.

Матеріали справи не містять доказів добровільного повернення ОСОБА_1 позивачу вказаної суми коштів.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно з пунктом 2 статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітною є особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Статтею 2 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно.

Відповідно до статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.

Згідно із частиною другою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Частиною 1 статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на час подання заяви від 27 березня 2020 року ОСОБА_1 не могла не знати про існування між нею та ТОВ «Старлайт продакшн» Договору про надання послуг № 374/20 від 02 березня 2020 року, термін якого спливає 31 березня 2020 року. Крім того 31 березня 2020 року відповідачкою підписано Акт приймання-передачі до вказаного Договору про надання послуги та визначення розміру винагороди.

Отже, матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 станом на 27 березня 2020 року не мала права на встановлення їй статусу безробітної відповідно до положень Закону України «Про зайнятість населення», оскільки до 31 березня 2020 року належала до зайнятого населення.

Згідно із відомістю виплат, наданою позивачем, ОСОБА_1 з 27 березня 2020 року по 14 червня 2020 року виплачено 22095,86 грн допомоги по безробіттю (а.с. 12).

Враховуючи наведене, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо необхідності стягнення із відповідачки на користь позивача лише виплаченої їй суми як допомоги по безробіттю за період з 27 березня 2020 року по 31 березня 2020 року в сумі 1356,13 грн.

Так, на час звернення відповідачки до позивача для отримання допомоги по безробіттю 27 березня 2020 року було приховано факт, що вона належить до зайнятого населення, що підтверджується її підписом в заяві від 27 березня 2020 року про призначення допомоги по безробіттю. Тобто, ОСОБА_1 безпідставно отримано допомогу по безробіттю в сумі 22095,86 грн, яка відповідно до статті 36 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» підлягає стягненню із неї на користь позивача.

Посилання суду першої інстанції на те, що відповідачка усвідомлювала, що з 01 квітня 2020 року вона потребуватиме соціальної допомоги, не спростовують факту подання нею недостовірних відомостей про свій статус 27 березня 2020 року.

Крім того суд перебрав на себе функції служби зайнятості населення, яка наділена повноваженнями визначати відповідність особи критеріям, встановленим законом, та призначати допомогу по безробіттю. Суд лише може оцінити правомірність дій позивача та відповідача щодо призначення чи припинення призначення допомоги по безробіттю.

Враховуючи, що судом встановлено неправомірність дій відповідачки під час подання заяви від 27 березня 2020 року про призначення допомоги по безробіттю, з ОСОБА_1 необхідно стягнути всю суму виплаченої їй допомоги по безробіттю за період з 27 березня 2020 року по 14 червня 2020 року 22095,86 грн.

Згідно зі статтею 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу Черкаського міського центру зайнятості слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 2102 грн та апеляційної скарги в сумі 3153 грн, а всього 5255 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Черкаського міського центру зайнятості задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2021 року скасувати та прийняти нове рішення.

Позовні вимоги Черкаського міського центру зайнятості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Черкаського міського центру зайнятості кошти в сумі 22095 гривень 86 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Черкаського міського центру зайнятості судові витрати в сумі 5255 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та за умов, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді