Справа № 638/4723/21
Провадження № 2/638/3707/21
27.08.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого Аркатової К.В.,
секретаря Рижикової В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харків в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ТОВ «Харківгаз збут» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість з постачання природного газу в сумі 8834,59 грн, та пеню - 17,48 грн., 3 % річних - 556,81 грн., інфляційні витрати - 1084,93 грн. та суму сплаченого судового збору 2270 грн.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок відкрито на ім`я відповідача. Внаслідок систематичного нехтування відповідачем своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилася заборгованість за період з 01.07.2015 року по 31.01.2021 року у розмірі 8834,59 грн. У зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ позивачем нарахована пеня - 17,48 грн., 3 % річних - 556,81 грн., інфляційні витрати - 1084,93 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу в його відсутність, просив позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення слухання справи або відзиву до суду не надходило.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін у відсутності відповідачів, а тому постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
У відповідності до ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Матеріалами справи встановлено, що ТОВ «Харківгаз збут» з 01.07.2015 р. здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України згідно постанови №1588 від 21.05.2015 р. та з 11.05.2017 р. згідно постанови №633 від 11.05.2017р.
ТОВ «Харківгаз збут» надає послуги з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_2 .
На ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 як споживача природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 07.04.2021 року, відповідач за заначеною адресою зареєстрована.
Об`єкт побутового споживача - це територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня тощо) , що належить споживачеві на правах власності або користування). Побутовий споживач- це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.
Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.
Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «Харківгаз збут» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015, та розміщений на офіційному сайті ТОВ.
Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально.
У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.
При цьому АТ «Харківгаз» відповідно до Постанов НКРЕКП, зокрема, №789 від 13.03.2015 р., №2284 від 08.09.2015 р., №809 від 19.06.2017 р. в контексті обставин даної справи провадить господарську діяльність з розподілу природного газу на території Харківської області, тобто є Оператором ГРМ.
За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Законом України «Про житлово-комунальні послуги»визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
Частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.
Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до частини 1статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно частини 1 статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
За приписами статті 40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, затверджено Кодекс газорозподільних систем, яким визначено взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.
ТОВ «Харківгаз збут» відповідно до ліцензії надає послуги з постачання природного газу на території Харківської області.
Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу газорозподільним систем передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів до газорозподільної мережі для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498.
Відповідно до п. 3 глави 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст. ст.633,634,641,642 ЦК Україниза формою типового розподілу природного газу.
Згідно п. 7 гл. 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу є вчинення споживачем будь - яких дій які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви - приєднання, сплата рахунку оператора ГРМ та /або документально підтверджене споживання природного газу.
Відповідно п. 1 глава З Розділу 11 Кодексу ГРС, якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.
Частиною четвертою статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує.
Відповідно до ст.322 ЦК власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі вищевикладеного суд вважає, що відповідач є побутовим споживачем природного газу та є відповідальною особою за збитки, завдані несплатою за користування наданими послугами.
Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ВС від 11 вересня 2019 року у справі № 509/3536/15-ц.
Крім того, з довідки про нарахування та оплати за природний газ за особовим рахунком за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що за період з 01.07.2015 по 30.01.2021 позивач, нараховував щомісячно плату за спожитий природний газ, але відповідачка його оплату не здійснювала. При чому, доказів того, що відповідач не користується природним газом до суду не надано, так і того, що відмовилась у встановленому законом порядку від послуг позивача. Що стосується встановлення лічильнику, то доказів звернення та відмови в цьому зі сторони відповідача до позивача до суду також не надано.
Суд враховує, що заявлений позивачем період стягнення заборгованості перевищує строки позовної давності, однак відповідач не заявив клопотання про застосування строків позовної давності по справі, яка може бути застосована лише за заявою сторони у спорі.
Що стосується пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат на суму заборгованості нарахованих за прострочення договірних зобов`язань відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Тобто, при вирішенні спірних правовідносин діє принцип презумпції винуватості боржника, який не надав суду об`єктивних і переконливих доказів про відсутність своєї вини у виникненні спірної заборгованості.
На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Харківгаз збут» заборгованості за послуги з газопостачання за період з 01.07.2015 року по 31.01.2021 року в розмірі 8834,59 грн., 3% у розмірі 556,81 грн. та інфляційних витрат у розмірі 1084,93 грн.
Відповідно до абзацу першого п.1 ст.26 Закону України Про житлово-комунальні послуги, у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.
Згідно вимог абзацу 2 п.8.2 Розділу VIII Типового договору розподілу природного газу, в редакції Постанови Національної комісію, що здійснює держане регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №691 від 12.07.2018, у разі порушення Споживачем, що є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.
Отже, згідно наведених норм за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасної сплати вартості спожитого природного газу з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 17,48 грн.
Розрахунок боргу, наданий позивачем, сумніву не викликає та приймається судом.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як напідставу своїх вимог та заперечень.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з газопостачання підлягають задоволенню в повному обсязі.
У відповідності до ст. 141 ч.1 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2270 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 76,141, 164, 206,263-265 ЦПК України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» заборгованість за період з 01.07.2015 року по 31.01.2021 року в сумі 8834 (вісім тисяч вісімсот тридцять чотири) гривень 59 коп., пеню в розмірі 17 (сімнадцять) гривень 48 коп., три проценти річних в розмірі 556 грн. (п`ятсот п`ятдесят шість) 81 коп., інфляційні витрати в розмірі 1084 грн. (одна тисяча вісімдесят чотири) 93 коп., витрати по оплаті судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дзержинського районного суду м.Харкова. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення ухвали до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суду м.Харкова.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: