Справа № 463/4819/20
Провадження № 2/463/966/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянувши в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 85 104 грн. А також просив стягнути з відповідача на його користь 2 102,00 грн. судового збору.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що між позивачем та ОСОБА_2 23.01.2017р. було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу - автомобіля Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 . 22.12.2017р. в м. Львові на вул. Любінська, 96 сталась ДТП за участю автомобіля Мерседес, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача та автомобіля Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 . Відповідно до постанови Личаківського районного суду м. Львова від 22.02.2018р. відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до страхового акта, позивач відшкодував потерпілому завдану відповідачем шкоду в розмірі 85 104 грн., внаслідок чого до нього перейшло право вимоги за завдані збитки. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована і тому, таку шкоду просить стягнути безпосередньо з винуватця ДТП, відповідача у справі.

Рішенням (заочним) Личаківського районного суду м. Львова від 22.09.2020 позов задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» 85 104 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також 2102,00 грн. судового збору.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 28.01.2021 скасовано заочне рішення від 22 вересня 2020 року, а справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання за наявними в ній матеріалами. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 10.03.2021 розгляд справи відкладено на 14.04.2021 о 09:10 год. без проведення судового засідання за наявними в ній матеріалами.

Про дату, місце та час розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву, або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні не подав. Оскаржуючи заочне рішення від 22.09.2020 в поданій 23.10.2020 заяві про перегляд такого зазначив, що із заявленими позовними вимогами не погоджується в повному обсязі, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Покликаючись на положення ст.5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначив про те, що, будучи учасником бойових дій, він звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є, в тому числі учасники бойових дій, проводиться МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. На підтвердження чого долучив копію посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 22 квітня 2015 року (а.с.78).

У в`язку із чим суд здійснює розгляд справи на підставі наявних у справі даних і доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст.ст. 264,265 ЦПК України, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 22.12.2017 в м. Львові на вул. Любінська, 96 сталась ДТП за участю автомобіля Мерседес, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача та автомобіля Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 .

При цьому, відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу «Все включено» від 23.01.2017 (а.с.27-34), майнові інтереси ОСОБА_2 , пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем Фольксваген д.н.з. НОМЕР_1 застраховані у страховій компанії позивача.

Згідно постанови Личаківського районного суду м. Львова від 22.02.2018 (а.с.8), яка не оскаржувалась та набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно звіту про оцінку автомобіля № 77/18 від 15.01.2018р. (а.с.12-14), вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ, завданого власнику автомобіля Фольксваген д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 складає 227 859 грн.

Відповідно до страхового акту № АХА2360619 від 15.02.2018р. (а.с.10) та платіжного доручення від 16.02.2018р. (а.с.7), потерпілому ОСОБА_2 позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 85 104 грн.

При цьому, даних про те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП була застрахована матеріали справи не містять. Згідно даних пошукової системи про чинність поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ (а.с.39), поліс на транспортний засіб д.н.з. НОМЕР_2 не знайдено.

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Частиною першою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (стаття 1188 ЦК України).

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статями 7, 8 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Україні здійснюється обов`язково. Cтрахова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.

Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справ № 755/18006/15-ц зроблено правовий висновок про те, що згідно зі статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Аналіз зазначених вище положень страхового законодавства України дає підстави для висновку про те, що позивач, сплативши потерпілому страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, вправі вимагати від особи, яка фактично завдала шкоду забезпеченому транспортному засобу, повернення грошових коштів у розмірі виплаченого відшкодування.

Однак, з урахуванням обставин справи, зазначені вище положення чинного законодавства в сфері страхування щодо права страховика на пред`явлення вимоги до винуватця ДТП (заподіювача шкоди) про повернення грошових коштів у розмірі виплаченого страхового відшкодування в даному випадку не підлягають застосуванню з огляду на таке.

22 квітня 2015 року Головним управлінням Національної гвардії України видано відповідачу ОСОБА_1 посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 , у зв`язку з чим останній користується пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

У відповідності до п.п. «Г» п.41.1 ст.41 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 відповідачу ОСОБА_1 належить транспортний засіб марки «Mercedes Benz C180», д.н.з. НОМЕР_2 .

Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, в момент дорожньо-транспортної пригоди особисто керував транспортним засобом, а відтак на підставі ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. А тому заявлена позивачем в позовній заяві сума відшкодування у відповідності до п.п. «Г» п.41.1 ст.41 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає відшкодуванню МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих.

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Так як в задоволенні позову відмовлено, то судові витрати у вигляді 2102,00 грн. судового збору на підставі п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України покладаються на позивача та не підлягають стягненню з відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12,81,82,141,223,263-265,268,274,279, ЦПК України, ст.ст. ст. ст. 15, 16, 509, 526, 625, 979-982, 984, 993, 1166, 1187 ЦК України, ст.5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.ст.13,41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

в и р і ш и в:

В позові Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 19 квітня 2021 року.

Суддя: Леньо С. І.