233 № 233/4497/21
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Наумик О. О., за участі секретаря судового засідання Мішиної А. А., заявниці ОСОБА_1 , представника заявниці ОСОБА_2 , заінтересованої особи ОСОБА_3 , представника заінтересованої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,
розглянувши цивільну справу окремого провадження № 233/4497/21 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , - «про видачу обмежувального припису»,
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою окремого провадження (а.с.1-3), в якій, з урахуванням уточнених вимог (а.с.45-46), просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців, яким визначити такі тимчасові обмеження його прав, а саме:
- заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 та її дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 ;
- заборонити ОСОБА_3 наближатись ближче 100 м до ОСОБА_1 у місцях роботи, навчання, інших місцях загального користування;
- заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб,
У вересні 2001 року вони з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрували шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З 2018 року вони мешкають за адресою: АДРЕСА_2 .
Під час спільного проживання з ОСОБА_3 останній постійно підіймав на неї руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав їй тілесних ушкоджень, при цьому до поліції вона не зверталася, думала, що він стане на шлях виправлення, чого не відбулося.
Постійні побиття з боку колишнього чоловіка ОСОБА_3 стали підставою розриву їхніх відносин.
У травні 2021 року рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області шлюб між ними був розірваний.
ОСОБА_3 своєю поведінкою чинить перешкоди для нормального та повноцінного її життя та розвитку дітей, їх виховання без створення душевних травм, пов`язаних з його поведінкою.
Втім він все одно не залишає її у спокої.
Так, 22 червня 2021 року ОСОБА_3 прийшовши з метою відвідування за місцем мешкання її та їхніх дітей по АДРЕСА_2 , у присутності доньок став її ображати нецензурними словами, вчинив словесний конфлікт. Налякані діти плакали та просили батька закінчити сварку, на що той не реагував, чим скоїв психологічне насилля відносно її дітей.
Внаслідок цих подій вона звернулася до відділу поліції №2 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, оперативна група якої за її адресою провела з ОСОБА_3 профілактичну бесіду про недопущення порушення спокою її (заявниці) та малолітніх дітей. Адміністративний протокол відносно ОСОБА_3 не було складено за її проханням, а було обмежено бесідою та усним попередженням.
03 вересня 2021 року приблизно о 7-00 ОСОБА_3 прийшов за адресою мешкання її та їх малолітніх доньок, де у присутності дітей почав словесний скандал, ображав її нецензурними словами. Вона намагалася його зупинити, але він продовжував наносити психологічну травму малолітнім дітям, став наносити їй удари на різним частинам тіла. У результаті побоїв у неї згідно з довідкою травмпункту тілесні ушкодження «закрите пошкодження капсульно-зв`язувального апарату 1 п`ястно-фалангового суглобу правої кісті, забої волосистої частини голови, садна обох передпліч».
Внаслідок цього вона вимушена була звернутися до відділу поліції №2 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області. За адресою її мешкання по АДРЕСА_2 , була викликана оперативна група поліції, якою відносно ОСОБА_3 був складений адміністративний протокол за ст.173-2 КУпАП України - скоєння насильства у сім`ї, спрямований до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області для прийняття рішення по адміністративній справі.
Таким чином, вважає що вона та її діти є особами, які зазнали домашнє насильство.
Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважає за необхідне до ОСОБА_3 застосувати обмежувальний припис.
Судовою ухвалою від 30.09.2021 прийнято до розгляду заяву окремого провадження та відкрите провадження у цивільній справі (а.с.35-36).
Заявниця, її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали за наведених у заяві підстав, зокрема заявниця пояснила:
З ОСОБА_3 у шлюбі вони прожили майже 20 років. Під час шлюбу чоловік постійно застосовував щодо неї психологічне насильство, ображав та принижував її гідність та честь, висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою, позиціонував себе як розумнішого від неї і більше гідного, а її - як жінку «вільної» поведінки та негідну його.
Загострення ситуації відбулося з народженням молодшої дочки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , коли поведінка ОСОБА_3 по відношенню до неї стала образливішою та агресивнішою, і, якщо раніше він вибачався за свою поведінку, то з народженням дочки перестав це робити.
Свої дії ОСОБА_3 здійснював не відкрито, а нишком, щоб не почули та не побачили діти та інші особи, міг, наприклад під час суперечки між ними вивернути їй банку рибних консервів на голову, а штовхання (внаслідок чого вона навіть билася головою) це взагалі було нормою його поведінки. В статевих стосунках він неодноразово бив її по обличчю, придушував, закриваючи їй рот рукою. З їх переїздом з непідконтрольної території міста Макіївка до міста Костянтинівка його насильницька поведінка стала носити сексуальний характер, що виражалося у безпідставних ревнощах її до будь-яких осіб чоловічої статі та, як наслідок, - в образах її жіночої гідності. Його ревнощі мали прояв зокрема у тому, що він періодично розсилав її співробітникам чоловічої статі смс-повідомлення погрозливого та образливого характеру по відношенню до неї.
Відведення очей від його погляду, коли він говорив до неї, розцінювалося ним як непокора, за яку одного разу він вдарив її цукорницею по руці у присутності її матері та їхніх дітей.
22.06.2021 ОСОБА_3 приїхав за адресою проживання її батьків, де звинуватив її матір у тому, що вони розлучилися, при цьому обговорював її (заявниці) фізіологічні особливості і поведінку у сексуальному житті. Після чого ОСОБА_3 приїхав за її місцем проживання, де, увірвавшись машиною на подвір`я, став лаятися на неї (заявницю) словами, що ображали її жіночу гідність, своєю поведінкою налякав їхню малолітню дочку ОСОБА_13 . Вона вимушена була звернутися по допомогу поліції. Проте по приїзду працівників поліції вона просила їх обмежитися щодо ОСОБА_3 профілактичною бесідою, оскільки, цінуючи свою роботу, побоювалася заплямувати свою репутацію.
У період після розірвання шлюбу вона не перешкоджала ОСОБА_3 у побаченнях з дітьми, дозволяла йому приїжджати до них додому з ночівлею, оскільки поважала його право приймати участь у вихованні дітей і не бачила підстав обмеження такого права.
Проте у липні 2021 р. ОСОБА_3 розбив її телефон, який містив великий обсяг інформації і контактів, необхідних їй у роботі; зламав коштовний телескоп, за допомогою якого вона виконувала певний обсяг своєї трудової функції у домашніх умовах.
03 вересня 2021 року вона попросила ОСОБА_3 привезти ліки для дочки ОСОБА_13 , яка захворіла, та побути з дітьми, оскільки мала піти на роботу. ОСОБА_3 привіз ліки, після чого став лаятися на неї образливими словами, як ніколи раніше, в подальшому повалив її на підлогу, бив її по обличчю, розстібував та застібував штани, повільно лив їй воду на обличчя та у ніс, від чого вона почала захлинатися. Вона сприймала ці дії ОСОБА_3 не як спробу зґвалтування, а як спробу психологічного насилля.
Коли ОСОБА_3 встав з неї, вона підвелася і стала штовхати його у спину. Вони перейшли до іншої кімнати, де ОСОБА_3 штовхнув її на вішалку, від чого вона зламалася. Тоді вона взяла мобільний телефон, щоб подзвонити у поліцію, однак ОСОБА_3 вихопив його. Вона намагалася забрати телефон, тоді ОСОБА_3 узяв її за палець та почав його крутити. Від болю вона впала на підлогу, а ОСОБА_3 пішов до кухні. Скориставшись цим, вона узяла ніж, не розмахуючи і не погрожуючи ним ОСОБА_3 , а маючи на меті захистити себе. Сумку ОСОБА_3 вона схопила з наміром скористатися його телефоном, щоб зателефонувати у поліцію, проте, вийшовши з дому на подвір`я і перевіривши сумку, телефону у ній не виявила. Після цього вона побачила ОСОБА_3 з дочкою ОСОБА_12 на руках. Скориставшись цим, вона вихопила з рук ОСОБА_3 телефон та цеглою розбила його, що було помстою за те, що ОСОБА_3 раніше розбив її телефон. Також такі її дії були викликані тим, що ОСОБА_3 без її на те дозволу зняв їхній статевий акт, а у подальшому шантажував її тим, що розтиражує ці відео поміж її знайомих, колег та студентів медичного училища, де вона працює. Після цього ОСОБА_3 поставив дитину і кинув її (заявницю) на капот машини і у присутності дитини вдарив її по обличчю. Вона схопила дочку на руки, віднесла в дім, після чого дістала удар від ОСОБА_3 по поясниці, що для нього будо звичною поведінкою.
Далі він став забирати у неї ключі від дому, які до цього були в нього, проти чого вона не заперечувала, оскільки він часто приїздив до дітей, чому вона до цих подій не перешкоджала.
В подальшому (після подій 03.09.2021) ОСОБА_3 зламав її акаунт (обліковий запис) і встановив геолокацію, за допомогою якої став відстежувати її місцезнаходження, контролюючи її у такий спосіб, та надсилаючи листи образливого характеру, в яких звинувачував у «легкій» статевій поведінці.
Вона вимушена була поміняти телефон, контакти і паролі, змінити обліковий запис, проте переслідування не припинилися, і, впевнена, не припиняться, підтвердженням чому були події 06.10.2010, коли ОСОБА_3 стежив за нею автомобілем, свідком чого була її мати.
Ближчим часом її дочці ОСОБА_13 по медичним показанням призначена складна операція в іншому місті. Вона має зосередитися на лікуванні дочки, чому може завадити ОСОБА_1 , який знає, в якій медичній установі якого міста відбудеться операція, коли нею придбані квитки на транспорт, у якому готелі вони зупиняться. Будучі одна у чужому місті, вона, з огляду на те, що ОСОБА_3 є фізично значно сильнішим за неї, не зможе опиратися його сексуальному насиллю.
Також погрози ОСОБА_3 її співробітникам ставлять під загрозу її репутацію та можливість подальшої роботи, якої через такі дії ОСОБА_3 вона може позбутися, що поставить під загрозу матеріальне благополуччя її та її дітей.
Заінтересована особа - ОСОБА_3 , його представник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечили доводи заявниці щодо скоєння ним щодо заявниці насильницьких дій, зокрема ОСОБА_3 пояснив:
З переїздом їх до міста Костянтинівка вони із заявницею періодично припиняли подружні стосунки, що тривало не більше двох тижнів, потім поновлювали їх, ініціатором чого завжди була ОСОБА_1 , яка сама приїздила за ним та його речами. Вони проживали разом по АДРЕСА_2 аж до 02.09.2021, коли посварилися і роз`їхалися за різними адресами.
Заявниця має запальний характер, весь період подружніх стосунків поводилася вкрай емоційно, вдавалася до маніпулювання ним: якщо була невдоволена його поведінкою, погрожувала вкоротити собі віку, а коли він припинив реагувати на такі погрози, почала шантажувати його дітьми, що, з огляду на його любляче ставлення до дітей, є для нього болісним.
Напередодні подій 22.06.2021 звечора він разом з братом заявниці відпочивали. Весь цей час до ночі заявниця надсилала йому смс-повідомлення, в яких вибачалася і запевнювала його у своєму коханні до нього, на підтвердження чого розблокувала його контакти у засобах спілкування і мережі Інтернет. Коли наступного дня він прокинувся, то з`ясувалося, що знову його контакт заявницею заблокований. Йому було відомо, що мати заявниці зранку була в неї, і наступного дня він поїхав до матері заявниці з`ясувати причину такої їх поведінки. Проте за місцем мешкання матері заявниці з нього поглузували, і він поїхав до ОСОБА_1 , яку застав у сльозах посеред подвір`я. Він дочекався поліції, яку очікувано мала викликати мати заявниці. Такий виклик був мотивований тим, що він вчинив скандал, може побити вікна. Проте в них із заявницею навіть словесної перепалки не було. Він дав пояснення працівникам поліції, і вони поїхали.
3 вересня 2021, коли він приїхав за місцем проживання заявниці на прохання останньої привезти дочці ліки, він не проявляв агресію, а навпаки агресивною до нього була заявниця, била його шнуром від комп`ютера, розбила його телефон, забрала в нього сумку з його речами. Він не причиняв заявниці тілесних ушкоджень, не викручував руку, а травмування нею руки пояснює тим, що така травма могла бути їй спричинена, коли він із силою рвонув сумку на себе, і, можливо у такий спосіб травмував їй руку.
Після цих подій, а саме з 6-го вересня 2021 р. діти були з ним в нього вдома з двома ночівлями, що було ними із заявницею попередньо узгоджено.
Вважає, що заявниця обмовила його задля того, щоб позбавити можливості спілкування з їхніми дітьми.
Акаунт заявниці він не зламував, будь-яких смс-повідомлень співробітникам заявниці не розсилав. Заявницею був створений додатковий окремий акаунт, з якого вона відсилає йому повідомлення, у тому числі щодо узгодження питань побачень з дітьми, їх виховання та утримання.
Розірвання їхнього шлюбу було ініційоване заявницею, що, як вона пояснила було викликано необхідністю вирішення проблемних питань, пов`язаних з соціальною допомогою як тимчасово переміщеним особам, пов`язаних з придбанням ними квартири старшій повнолітній дочці у м. Харкові. На час розлучення вони жили разом.
Заінтересована особа ОСОБА_5 , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, пояснень щодо заявлених вимог не надала.
Свідок ОСОБА_14 співробітниця заявниці пояснила, що ОСОБА_1 , яка зазвичай була енергійною й активною, на початку вересня 2021 р. змінилася, була бліда та мовчазна, виглядала дуже засмученою. На її запитання, що сталося, ОСОБА_1 нічого не пояснила, проте, коли вона (свідок) повідомила про приїзд її (заявниці) чоловіка ОСОБА_15 , побачивши у вікно його автомобіль, та злякалася.
Свідок ОСОБА_16 співробітник заявниці пояснив, що одного дня на початку вересня 2021 р. він, зустрівшись на роботі з ОСОБА_1 , побачив, що вона була засмучена, мовчазна, бліда, зіниці її очей болісно реагували на світло, що було схоже на струс головного мозку. Причину такого свого стану ОСОБА_1 не пояснила.
Також одного разу йому з акаунта ОСОБА_3 прийшло смс-повідомлення погрожуючого змісту щодо нього (свідка), якщо він вдасться до особистих стосунків із заявницею. Зміст цього смс-повідомлення не зберігся, оскільки пройшло більше ніж півроку.
Свідок ОСОБА_17 мати заявниці пояснила, що подробиці сімейного життя дочки з ОСОБА_3 їй не були відомі до травня 2021, коли дочка поїхала з міста на сесію. Повертаючись, дочка попросила її приїхати до неї додому, де на той час знаходився ОСОБА_3 з дітьми, пояснивши необхідність її (свідка) приїзду можливістю сімейного конфлікту. Коли дочка приїхала, почався скандал через те, що дочка не привіталася з ОСОБА_3 . Вранці за сніданком в процесі словесної перепалки між дочкою і колишнім зятем, останній вдарив її дочку цукерницею по руці. Взагалі ОСОБА_3 по відношенню до заявниці допускає нецензурну лексику, принизливі фрази, чому вона вкрай вражена, оскільки раніше такого про нього не знала, вважала ОСОБА_3 добрим чоловіком і батьком.
03.09.2021 дочка зателефонувала їй, повідомивши, що побита. Коли вона приїхала до дочки, звернула увагу, що її одяг забруднений. На запитання про те, де вона забруднилася, дочка повідомила, що мабуть коли ОСОБА_3 душив її на капоті автомобіля. Також дочка повідомила їй, що ОСОБА_3 лив їй на обличчя воду, поки вона не стала захлинатися, штовхнув ногою у поперек, зламав їй руку. Дочка скаржилася на головний біль, запаморочення. За її (свідка) наполяганням дочка звернулася по медичну допомогу.
Також їй відомо, що ОСОБА_3 влаштував жорсткий контроль за дочкою, її переміщеннями, влаштувавши стеження за нею, що вона (свідок) сама нещодавно спостерігала, коли вони з дочкою тривалий час спілкувалися у доччиному автомобілі, який та припаркувала зсередини житлового масиву подалі від дороги, а повз них у своєму автомобілі проїхав ОСОБА_3 .
Свідок ОСОБА_18 мати ОСОБА_3 пояснила, що її син прожив у шлюбі з ОСОБА_1 20 років. Нічого поганого в їх сім`ї не відбувалося, вона ніколи не бачила ОСОБА_19 у пригніченому стані або зі слідами побиття. Після переїзду у місто Костянтинівку між подружжям ОСОБА_20 почалися якісь суперечки. Цим обидва і пояснили розірвання шлюбу. Проте вже після розірвання шлюбу ОСОБА_1 сама приїздила до неї (свідка) по ОСОБА_3 та по його речи, пояснюючи це тим, що бажає надалі проживати з ним, оскільки любить. Напередодні подій 03.09.2021 02.09.2021 Голєви разом були в неї у гостях на святкуванні її (свідка) дня народження. Все було добре. А 03.09.2021 ОСОБА_1 вже приїхала до неї розповісти про сварку. Сама керувала автомобілем. Слідів побиття вона на Ганні не бачила.
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого:
Судом встановлено:
11 серпня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Костянтинівського міського управління юстиції, актовий запис № 303, зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 на а.с.12).
Від шлюбу сторони мають трьох дітей повнолітню ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та малолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (копії свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 - на а.с.15,18).
05 травня 2021 року рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області шлюб між подружжям ОСОБА_20 розірвано (а.с.21).
За зазначеною адресою наразі фактично проживає ОСОБА_1 з дітьми.
Фактичною адресою місця проживання ОСОБА_3 є АДРЕСА_1 .
З початку 2021 р. між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 періодично виникають конфлікти і сварки, з приводу чого мали місце звернення заявниці до правоохоронних органів.
03 вересня 2021 року щодо ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення за №1927 Серії ВАБ 800385 (копія - на а.с.23), згідно з яким цього дня о 07 годині 35 хвилин ОСОБА_3 знаходився за місцем свого проживання, а саме у будинку АДРЕСА_2 , де стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 вчинив насильство в сім`ї , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у нецензурній лайці щодо неї та погрозах фізичної розправи, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
На підставі цього протоколу постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27.09.2021 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства (а.с.28-32). Постанова суду не набрала законної сили.
Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених вимог, суд виходив з такого:
Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначає Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Стаття 1 цього Закону визначає значення термінів, що вживаються в ньому:
3) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;
6) кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі;
7) обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи;
8) особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі;
9) оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи;
14) психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;
15) сексуальне насильство - форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності;
17) фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Суд вважає встановленим факт вчинення ОСОБА_3 щодо колишньої дружини ОСОБА_1 домашнього насильства, що мало місце 03.09.2021, у формі фізичного насильства, що виразилося у заподіянні ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, а також - у формі психологічного насильства, що виразилося у словесних образах ОСОБА_1 , що викликало у постраждалої побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість.
Цей факт підтверджений медичним висновком КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Костянтинівської міської ради» № 3-85 від 06 вересня 2021 року, згідно з яким ОСОБА_1 03.09.2021 о 13-20 годині відвідала травмпункт м. Костянтинівки у зв`язку з травмою, отриманою у побуті 03.09.2021 о 07-00 годині - з/ушкодження капсульно-зв`язкового апарату І п`ястно-фалангового суглобу правої кісті; забої волосистої частини; садна обох передпліч (а.с.24,25), а також показами свідка ОСОБА_17 щодо подій 03.09.2021.
Доводи заявниці щодо обставин вчинення 03.09.2021 ОСОБА_3 фізичного та психічного насильства, узгоджуються з показами згадуваного свідка, підтверджуються медичним висновком щодо наявності та локалізації відповідних тілесних ушкоджень у неї.
Доводи заявниці щодо інших обставин вчинення ОСОБА_3 відносно неї домашнього насильства, його тривалості та форм, таких як фізичне, психічне та сексуальне насильство, як і доводи щодо вчинення ОСОБА_3 психічного насильства відносно їх малолітніх дітей, не знайшли підтвердження при розгляді справи.
Так, свідок ОСОБА_16 підтвердив один факт надіслання йому смс-повідомлення від ОСОБА_3 погрозливого характеру щодо нього (свідка), що мало місце більше, ніж пів року тому. Інших доказів розсилання ОСОБА_3 смс-повідомлень співробітникам ОСОБА_1 принизливого або погрозливого характеру щодо заявниці, як і інших фактів переслідування та контролювання ОСОБА_3 ОСОБА_1 матеріали справи не містять.
Завдання шкоди психічному здоров`ю дітей також не знайшло підтвердження. Сама заявниця не заперечувала, що ОСОБА_3 є добрим батьком, який піклується про дітей, а діти ставляться до нього з любов`ю. Після подій 03.09.2021 з 06.09.2021 малолітні діти колишнього подружжя ОСОБА_20 були з батьком за місцем його проживання, що було узгоджено батьками. Цю обставину заявниця не заперечила.
Щодо факту проведення працівниками поліції 22.06.2021 з ОСОБА_3 профілактичної бесіди, то такий факт не може свідчити про систематичне насильство проти заявниці, що узгоджується з висновком Верховного Суду за Постановою від 31.10.2019 у справі № 760/264/96/18.
Встановивши факт домашнього насильства, що мав місце 03.09.2021, та вирішуючи питання необхідності видачі щодо кривдника обмежувального припису, судом враховане таке:
Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.
Згідно зі ст.350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.
Частинами 2, 3, 4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (ч.2).
Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (ч.3).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч.4).

Тобто рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи.

Оцінивши ризики за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства та виявивши чинники і умови, які створюють або можуть створювати небезпеку для заявниці, суд вважає за необхідне з метою запобігання вчиненню ОСОБА_3 домашнього насильства видати обмежувальний припис стосовно нього.

Пропорційними меті застосування щодо ОСОБА_3 обмежувального припису суд вважає такі тимчасові обмеження його прав як заборона перебувати в місці проживання ОСОБА_1 та наближатись ближче 100 м до неї у місцях роботи, навчання, інших місцях загального користування.

Пропорційним і достатнім строком дії обмежувального припису суд вважає строк у 2 місяці, прийшовши до висновку про відсутність підстав для визначення максимального строку дії заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 .

Щодо вимоги заборони ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, то таке обмеження, на думку суду, може надмірно обмежити права заявника на спілкування його з дітьми як батька, обмежити його в обговоренні із заявницею як з матір`ю з використанням засобів зв`язку питань виховання дітей тощо (аналогічні висновки зробив Верховний суд у постанові від 26.02.2020 у справі № 154/1692/19 (провадження № 61-17191св19).

Тож заява підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Згідно з ч.4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Керуючись ст.ст.350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

В И Р І Ш И В:

Заяву

ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , місце проживання як внутрішньо переміщеної особи згідно з довідкою від 08.12.2017 № за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ),

заінтересовані особи - ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , місце проживання як внутрішньо переміщеної особи згідно з довідкою від 27.07.2016 № за адресою: АДРЕСА_2 , фактична адреса місця проживання за заявою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ),

ОСОБА_5 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 )

«про видачу обмежувального припису» - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки строком на 2 (два) місяці, а саме:

- заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , та наближатись до неї ближче 100 м у місцях роботи, навчання, інших місцях загального користування.

Копію рішення направити Відділу поліції № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області для взяття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , місце проживання як внутрішньо переміщеної особи згідно з довідкою від 27.07.2016 № за адресою: АДРЕСА_2 , фактична адреса місця проживання за заявою: АДРЕСА_1 , на профілактичний облік та до виконавчого комітету Костянтинівської міської ради Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: