ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 623/26/21 Головуючий суддя І інстанції Бєссонова Т. Д.
Провадження № 22-ц/818/4918/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають з договорів споживчого кредиту
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

08 жовтня 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справах Яцини В.Б., перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 травня 2021 року, ухвалене у складі судді Бєссонової Т.Д., по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про скасування договору № б/н від 10.09.2007,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 травня 2021 року задоволено позов АТ КБ «Приватбанк» та відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 30.06.2021 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу у строк, встановлений ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

При поданні апеляційної скарги ОСОБА_1 не сплатила судовий збір, пославшись на те, що вона звільнена від сплати таких витрат як споживач банківських послуг на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07 липня 2021 року від районного суду було витребувано цивільну справу № 623/26/21, яка надійшла до апеляційного суду 30.07.2021.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору.

Свої висновки суд мотивував тим, що відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення районного суду в частині вирішення вимог її зустрічного позову, однак, з огляду на те, що за первісним позовом АТ КБ «Приватбанк» у цій справі ОСОБА_1 має процесуальний статус відповідача, до якого пред`явлено позов про відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням умов кредитного договору, то пільга ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не розповсюджується на неї в частині оскарження рішення районного суду, прийнятого за наслідками розгляду первісного позову АТ КБ «Приватбанк».

Копію згаданої ухвали ОСОБА_1 отримала 24.09.2021.

На адресу Харківського апеляційного суду 04.10.2021 від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення зауваження, зазначеного в ухвалі від 20.09.2021.

У вказаній заяві ОСОБА_1 наполягає на тому, що вона звільнена від сплати судового збору як споживач банківський послуг, та, на думку апелянта, не існує розмежування за які вимоги споживачі звільняються від сплати судового збору, а за які ні.

Вважає, що при вирішенні питання щодо звільнення її від сплати судового збору підлягає врахуванню практика Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001, правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц, а також роз`яснення, що були надані судам у п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , суд у відповідь на наведені аргументи не вбачає законних підстав для звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 травня 2021 року в частині оскарження результатів розгляду первісного позову АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За правилом п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

У п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», на який посилається ОСОБА_1 , судам було роз`яснено, що оскільки стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 14 Закону України від 01 грудня 1994 року № 226/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», статтею 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів».

Апеляційним судом було встановлено, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення районного суду в частині вирішення вимог її зустрічного позову.

Однак, у п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам також було роз`яснено, що у разі якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц касаційним судом було зроблено висновок, що у ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому (ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

За основу приймається те, що ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відступаючи від практики Верховного Суду України, колегія суддів Великої Палати Верховного Суду вважає, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права (ст. 22 «Про захист прав споживачів», ст. 1 ЦПК України у редакції на час постановлення оскарженої ухвали, ст. 2 ЦПК України у редакції на час розгляду справи Верховним Судом).

Однак, у справі, що переглядалась Верховним Судом вирішувалось питання про звільнення від сплати судового збору позивача за подання позовної заяви і апеляційної скарги у спорі про захист його прав споживача, тому згаданий правовий висновок стосується лише звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 26.05.2021 за зустрічним позовом ОСОБА_2 .

Слід зауважити, що в цій частині суд апеляційної інстанції погодився із доводами заяви ОСОБА_2 та не вимагає сплати судового збору за подачу апеляційної скарги. Однак за первісним позовом АТ КБ «Приватбанк» у цій справі ОСОБА_1 має процесуальний статус відповідача, до якого пред`явлено позов про відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням умов кредитного договору, і на неї не поширюються норми Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, пільга ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не розповсюджується на ОСОБА_2 в частині оскарження рішення районного суду, прийнятого за наслідками розгляду первісного позову АТ КБ «Приватбанк», оскільки розглянутий судом спір в цій частині стосується захисту прав не боржника-споживача послуг банку, а навпаки захисту прав кредитора.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язана сплатити судовий збір за оскарження рішення районного суду в частині вирішення первісного позову Банку, в якому вона має процесуальний статус відповідача, в цій частині згадані висновки Верховного Суду не враховуються, як такі, що не є релевантними за обставинами справи.

Також, суд відхиляє посилання ОСОБА_1 на практику Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі», оскільки висновки у цій справі стосувались надмірності судових витрат за подачу апеляційної скарги як перешкоду у доступі до правосуддя апелянту, який за своїми доходами не в змозі їх сплатити, але такої заяви ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не подавала.

Таким чином, апеляційне провадження не може бути відкрите з огляду на наявність недоліків змісту апеляційної скарги, що підлягають усуненню з боку апелянта.

За правилами пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року зі змінами та доповненнями, за подання апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону в редакції, що була чинна на час звернення позивача до суду, за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою (25.12.2020) підлягав сплаті судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2020 був визначений у розмірі 2102 грн 00 коп.

Ціна позову була визначена у сумі 60100,85 грн.

Таким чином, за подання апеляційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 3153 грн 00 коп. (2102 х 150% = 2102 х 1,5 = 3153).

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне повторно залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху для сплати судового збору у розмірі 3153 грн 00 коп. та надання до суду оригіналу квитанції про сплату цих витрат, або звернення до суду з клопотанням про звільненням від сплати таких витрат з інших підстав.

Реквізити рахунку для сплати судового збору:

розрахунковий рахунок: UA0020661;

отримувач коштів: ГУК Харків обл/мХар Основ"ян/22030101;

код отримувача: 37874947;

банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.);

код банку отримувача: 899998;

код бюджетної класифікації: 22030101.

призначення платежу: *; 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Харківський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Для вчинення вказаних дій апелянту слід надати строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Керуючись ч. 3 ст.357 ЦПК України суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 повторно залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для сплати судового збору у розмірі 3153 грн 00 коп. та надання до суду оригіналу квитанції про сплату цих витрат, або звернення до суду з клопотанням про звільненням від сплати таких витрат з інших підстав.

Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вищевказаних вимог апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Яцина.