Справа №442/7560/21
Провадження №2-о/442/131/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Крамар О.В.

секретаря судового засідання Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобича цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Дрогобицька районна рада Львівської області, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із вищевказаною заявою, яку обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , про що Дрогобицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) складено відповідний актовий запис за № 105 та видано Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 .

Вона ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), є дочкою та спадкоємцем ОСОБА_2 .

Після смерті батька відкрилася спадщина на належну йому 1/2 ідеальну частку житлового будинку АДРЕСА_1 згідно Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 25 жовтня 1988 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дрогобицької районної Ради народних депутатів 20 жовтня 1988 року.

У визначений законодавством строк вона звернулася до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Москалик Л.П. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Під час оформлення спадкових прав нотаріус з`ясувала, що у Свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок від 25 жовтня 1988 року, прізвище батька зазначено як ОСОБА_3 , натомість у свідоцтві про смерть батько - « ОСОБА_4 ».

Через наявну відмінність у по батькові спадкодавця в даних документах нотаріус 13.09.2021 відмовив у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно.

Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 25 жовтня 1988 року було видано батьку на підставі рішення виконавчого комітету Дрогобицької районної Ради народних депутатів 20 жовтня 1988 року до проголошення незалежності України, можливість внесення змін чи виправлень до даного документа законодавством не передбачена.

Вважає, що різниця у написанні прізвища батька у даному правовстановлюючому документі на житловий будинок є наслідком помилкового перекладу прізвища батька на російську мову і навпаки. Крім того, батько проживав у с.Солонське, про що свідчить запис у свідоцтві про його смерть та довідка виконавчого комітету Меденицької селищної ради, з огляду на вказане, в неї виникла необхідність звернутись до суду з цією заявою.

Сторони в судове засідання не з`явилися, від них поступили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, заявник свої вимоги підтримує, заінтересовані особи не заперечують щодо їх задоволення.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову заінтересованою особою судом не встановлено

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема з врахуванням: п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення

Згідно ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Ст. 318 ЦПК України визначає, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Встановлення факту належності документів, заявнику необхідне для можливості розпорядження своєю власністю.

В п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.05.1995 року, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. З цього слідує, що суду підвідомчий розгляд справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що заява ОСОБА_1 підставна та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок ( АДРЕСА_1 ) від 25 жовтня 1988 року, виданого на ім`я ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого комітету Дрогобицької районної Ради народних депутатів 20 жовтня 1988 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Суддя О.В. Крамар