Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С. ,

за участю секретаря судового засідання - Ткачук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , у якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 , та зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_3 , ОСОБА_2 за вищевказаною адресою.

Зазначала, що вона є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

На даний час, разом з нею в будинку зареєстрований ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Вказала, що ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не проживають за цією адресою понад десять років та особистих речей в будинку не мають, витрати на утримання будинку не несуть.

Посилаючись на зазначені обставини, просила визнати відповідачів такими, що втратили право на користування будинком АДРЕСА_1 та зняти ОСОБА_3 , ОСОБА_2 з реєстраційного обліку.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 вказав на те, що відповідно до договору від 19.06.1996 № 3-1464 ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_2 12/100 жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим просив у позовних вимогах про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 та зняття з реєстраційного обліку відмовити.

Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 01.02.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - залишено без розгляду в частині позовних вимог до ОСОБА_3 .

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав на те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача

Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У зв`язку з тим, що повістка, адресована ОСОБА_2 була повернута поштовим відділенням у зв`язку з тим, що адресат відсутній за місцем проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, в силу норм ст. 128 ЦПК України ОСОБА_2 є таким, який належним чином повідомлений про дату та час судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 є власником 82/300 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом 8н-1548 від 16.05.1990 (а.с. 81).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 є власником 182/300 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом 6н-561 від 31.07.1992 (а.с. 82).

Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 є вищевказаний будинок (а.с. 20).

Обгрунтовуючи позов про визнання відповідача таким, що втратив право на користування будинком за адресою: АДРЕСА_1 , позивач посилалася на те, що ОСОБА_2 не проживає за цією адресою понад десять років та особистих речей в будинку не має, витрати на утримання будинку не несе.

На підтвердження даної обставини ОСОБА_1 додані до позовної заяви акти про непроживання від 21.01.2015, 22.07.2015, 22.06.2017, відповідно до яких ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 2000 року (а.с. 8-10).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами (п. 1 ч. 2 ст. 76 ЦПК України).

Частинами 1-3 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 вказав на те, що відповідно до договору від 19.06.1996 № 3-1464 ОСОБА_1 подарувала йому 12/100 жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим просив у позовних вимогах про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 та зняття з реєстраційного обліку відмовити.

Разом з тим, твердження відповідача спростовуються наступними наданими позивачем доказами.

Відповідно до договору дарування від 19 червня 1996 року ОСОБА_1 подарувала, а ОСОБА_3 від імені ОСОБА_2 прийняв в дар 12/100 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 31).

Згідно з свідоцтвом № 1033, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Архиповою П.І. 17.07.2018, відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акта про проведені електронні торги, затвердженого Подільським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві 11.07.2018 посвідчила, що ОСОБА_1 належить на праві власності майно, що складається з 12/100 частин будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 58,8 кв.м., житловою площею 39,8 кв.м., яке придбано ОСОБА_1 за 118620 грн., що раніше належало ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого 19.06.1996 державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Палагута А.А. № 3-1464, зареєстрованого в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна», що підтверджуєься інформаційною довідкою ПБ-2018 № 904, видано. 10.07.2018 КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 79).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 є власником 12/100 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 1033 від 17.07.2018 (а.с. 80).

Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Ураховуючи те, що відповідач не є власником 12/100 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , останній у будинку зареєстрований, однак не проживає понад один рік, суд, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, не підлягає задоволенню позов в частині зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» орган реєстрації здійснює реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону. Зняття з реєстрації місця проживання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб, стосовно яких встановлено опіку чи піклування, здійснюється за погодженням з органами опіки і піклування. Разом із заявою особа подає: документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). У разі подання заяви представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника (законного представника). Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Особа може доручити в установленому законодавством порядку подати заяву про зняття з реєстрації місця проживання відповідній посадовій особі виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку за місцем її проживання.

Оскільки зняття з реєстрації місця проживання особи відноситься до компетенції відповідного органу реєстрації на підставі документів, передбачених ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», позовні вимоги в цій частині є передчасними та задоволенню не підлягають.

Так як позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 76-80, 141, 209, 223, 229, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , рєстраційний номер облікової картки платника податків або номер та серія паспорта - невідомі) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С. С. Захарчук