Справа №443/100/21
Провадження №2/443/883/21
УХВАЛА

іменем України

24 вересня 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

в процесі розгляду у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільної справи за позовом Акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку «Львів» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Суть справи.

АТ АКБ «Львів» (позивач) подало до суду позовну заяву до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (відповідачі) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідно до інформації Жидачівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався. .

Суд, зважаючи на викладені обставини, доходить висновку, що провадження у справі в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 підлягає закриттю виходячи з такого.

Фактичні обставин справи, встановлені судом.

Відповідно до наданої Жидачівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану інформації від 28.04.2021, у відділі згідно електронних даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян наявний актовий запис про смерть №289 від 14.08.2020 на ОСОБА_2 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області (а.с.57).

Позов АТ АКБ «Львів» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором подано до суду 19.01.2021 (а.с.1).

Нормативно-правові акти, якими керувався суд.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва (пункт 7 частини 1 статті 255 ЦПК України).

З аналізу пункту 7 частини 1 статті 255 ЦПК України вбачається, що правонаступників у справу можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 25 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Згідно з частиною 1 статті 42 чинного ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною 1 статті 47 чинного ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до частини 1 статті 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Приписами частини 4 статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (далі ЄСПЛ).

Так, положеннями частини 1 статті 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів («Diya 97 v. Ukraine», №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Мотиви, з яких суд дійшов висновків.

Судом беззаперечно встановлено, що сторона у справі відповідачка ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а позов АТ АКБ «Львів», зокрема і до цієї сторони, подано до Жидачівського районного суду Львівської області 19.01.2021, тобто після її смерті.

Системний аналіз вказаних вище норм права дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі має бути живим і мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини 1 статті 255 ЦПК України).

При цьому норми статті 255 чинного ЦПК України є імперативними. Тобто, за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 частини першої статті 255 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судом та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці ЄСПЛ, та повністю відповідає правовому висновку Верховного Суду, зробленого 20.06.2019 у справі №185/998/16-ц.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що провадження у справі в частині позовних вимог АТ АКБ «Львів» до ОСОБА_2 слід закрити.

Керуючись статтями 247, 255, 260, 261 ЦПК України, суд

постановив:

Судове засідання у справі за позовом Акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку «Львів» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором проводити без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Закрити провадження у справі №443/100/21 за позовом Акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку «Львів» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 у зв`язку із настанням її смерті.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Головуючий суддя А.І. Павлів