Справа № 276/17/21
Провадження по справі №2/276/644/21
30 березня 2021 року смт. Хорошів
Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді: Бобра Д.О.,
за участю секретаря судового засідання: Свиридок А.В.,
розглянувши в спрощеному позовному провадженні з повідомлення (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що вона з відповідачем 22.02.2003 року уклали шлюб. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб і сім`ю та різні характери, між ними втрачено духовний взаємозв`язок та відсутні почуття взаємної любові. Вважає, подальше життя з відповідачем несумісним та таким, що протирічить шлюбу на принципах добровільного волевиявлення, взаємоповаги та любові, зазначає що вона з чоловік не проживає разом вже більше 7 років.
Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований виконавчим комітетом Дворищенської сільської ради Хорошівського району Житомирської області 22 лютого 2003 року, актовий запис №2, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_4 , стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору в сумі 908 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 7470 грн.
Ухвалою Володарсько Волинського районного суду Житомирської області від 25.01.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач направила до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, яке направлялося на адресу відповідача згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, копію ухвали від 25.01.2021 року та копію позовної заяви з додатками відповідачу вручено 28.01.2021 року, про що свідчить його підпис в повідомленні про вручення поштового відправлення.
Відповідач двічі у судові засідання не з`явився, відзив на позов у встановлений судом строк не надав.
З огляду на викладене, керуючись положеннями ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд даної справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із слідуючих підстав.
Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.
Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Частина 3 ст.105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 22 лютого 2003 року виконавчим комітетом Дворищенської сільської ради Хорошівського району Житомирської області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
Подружжя ОСОБА_4 від шлюбу має неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що слідує з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 01.08.2003 року.
Судом встановлено, що спільне подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на шлюб і сім`ю та різні характери, які на думку позивача є несумісними для спільного проживання, між ними втрачено духовний взаємозв`язок та відсутні почуття взаємної любові, фактично шлюбні відносини між ними припинено 7 років тому, спільне господарство не ведеться, вони втратили повагу та почуття один до одного, сім`я розпалась і зберегти її неможливо.
Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також те, що сторони не бажають зберегти сім`ю, спільне проживання суперечить їх інтересам, шлюбні відносини припинені, а тому є підстави для розірвання шлюбу.
Згідно із ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.
Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на юридичну допомогу у розмірі 7470 грн., мотивуючи тим, що вона звернулась за професійною юридичною допомогою в юридичну компанію, в касу якої позивачем сплачено суму 7470 грн., що підтверджується договором та фіскальними чеками.
Згідно із ст. 133 ЦПК України до судових витрат віднесено витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 цього Кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Аналіз зазначених вище правових норм, що регулюють питання відшкодування витрат на правову допомогу, свідчить про відшкодування таких витрат наданих саме адвокатом. Разом з тим, з копії долученого до позовної заяви договору №Д-419 від 31.10.2020, укладеного між позивачем та ТОВ «Київський центр правової допомоги», не вбачається що надання правової допомоги здійснюється саме адвокатом, який має відповідне свідоцтво на зайняття адвокатською діяльністю. Ні в тексті договору, ні в долучених до позовної заяви документах відсутні відомості, що підготовка проекту позовної заяви та надання інших послуг здійснювалось саме адвокатом, а від імені ТОВ «Київський центр правової допомоги» договір укладено касиром-адміністратором ОСОБА_5 .
Крім того, відповідно до п.1.2. договору №Д-419 від 31.10.2020 ТОВ «Київський центр правової допомоги» зобов`язаний надати наступні юридичні послуги: проект позовної заяви про розлучення, проект позовної заяви про призначення аліментів, проект клопотання про ненадання строків для примирення, проект клопотань про розгляд справи за відсутності позивача, консультації. Проте, позивачем, в порушення свого обов`язку, не долучено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, зокрема, вартості надання кожної окремої послуги.
У той же час, проект позовної заяви про призначення аліментів не є предметом спору у справі про розірвання шлюбу та витрати на його підготовку не можуть відшкодовуватися у межах розгляду даної справи. Доказів надання інших послуг та їх вартості, таких як консультацій, проект клопотання про ненадання строків для примирення, позивачем взагалі не надано.
Також, згідно тексту позовної заяви позивачем за надання правової допомоги сплачено в касу 7470 грн., що підтверджується фіскальними чеками. Однак, як вбачається з долучених копій фіскального чеку та банківського платіжного чеку на адресу ТОВ «Київський центр правової допомоги» 31.10.2020 здійснено оплату за юридичні послуги не в касу, а безготівковим розрахунком карткою, яка належить не позивачу, а видана на ім`я ОСОБА_6 , що також не підтверджує здійснення позивачем заявлених ним витрат.
Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 витрат на правову допомогу у розмірі 7470 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст.12, 13, 133, 137, 258, 259, 263-265, 280, 281 ЦПК України, ст. ст.56, 105, 110, 112, 113 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.
Шлюб зареєстрований 22 лютого 2003 року виконавчим комітетом Дворищенської сільської ради Хорошівського району Житомирської області, актовий запис №2 між громадянами України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище позивача ОСОБА_1 залишити « ОСОБА_4 ».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судових витрат по сплаті судового збору.
У стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7470 (сім тисяч чотириста сімдесят) гривень судових витрат на юридичну допомогу відмовити. Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: невідомий.

Суддя Д.О. Бобер