Ухвала

31 березня 2021 року

м. Київ

справа №754/15314/19

провадження №61-1201ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики; за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики,

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року в указаній вище справі, яку ухвалою Верховного Суду від 15 лютого

2021 року залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку та надати докази на підтвердження отримання копії оскаржуваної постанови саме 30 грудня 2020 року, а також роз`яснено про наслідки її невиконання.

На адресу суду надійшли матеріали на виконання вимог ухвали, які підтверджують факт отримання ухвали суду касаційної інстанції

від 15 лютого 2021 року.

На виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції, заявником подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що повний текст постанови Київського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року ним отримано 20 січня 2021 року, про що надано копію заяви від 13 січня 2021 року.

Проте матеріали касаційного провадження містять розбіжності в отриманні заявником оскарженого судового рішення.

Так, у тексті касаційної скарги ОСОБА_1 зазначав, що копію оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року ним отримано 30 грудня 2020 року. Проте на підтвердження наведеного не було додано жодного письмового доказу.

Із наданої заявником копії заяви від 13 січня 2021 року, адресованої Деснянському районному суду м. Києва, убачається, що заявник просив видати повний текст рішення, що вступило в законну силу та виконавчий лист по справі, про отримання яких, разом із копією оскаржуваної постанови, зроблено запис 20 січня 2021 року.

Ураховуючи наведене та зважаючи на значні розбіжності у датах отримання копії оскарженого судового рішення, заявнику слід надати належні та допустимі докази на підтвердження отриманням ним оскарженої постанови Київського апеляційного суду від 22 грудня

2020 року саме 30 грудня 2020 року, про що він зазначав у тексті касаційної скарги, або надати докази щодо недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень.

За таких умов, неможливо перевірити обставини щодо дотримання ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження судових рішень, а тому, йому необхідно надати суду касаційної інстанції докази на підтвердження того, що касаційна скарга подана в межах процесуального строку.

Враховуючи викладене вище, зазначений в ухвалі Верховного Суду

від 15 лютого 2021 року строк для усунення недоліків слід продовжити та повідомити про це заявника.

Керуючись статтями 127, 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаний в ухвалі Верховного Суду від 15 лютого 2021 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька