ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1383/20Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/817/798/21 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

скаржника ОСОБА_1 та представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційні скарги комунального некомерційного підприємства "Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр" Тернопільської обласної ради та Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 03 червня 2021 року (постановлену суддею Дзюбичем В.Л., дату складену повного тексту не зазначено) у цивільній справі № 607/1383/20 за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, у якій просив визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Туаєвої Катерини Богданівни від 24 лютого 2021 року про закінчення виконавчого провадження №64152380 по виконанню виконавчого листа виданого 05 січня 2021 року у справі №607/1383/20 і зобов`язати головного державного виконавця відновити вказане виконавче провадження; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м.Івано-Франківськ) на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по справі на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 гривень.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 липня 2020 року, яке змінено постановою Тернопільського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року у справі №607/1383/20 стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» Тернопільської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 01 січня 2020 року по 31 липня 2020 року включно в сумі 101 163 грн., дану суму виплат зазначено без урахування податків та зборів. Вказане рішення суду перебувало на примусову виконанні у головного державного виконавця Тернопільського районного відділу виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Туаєвої Катерини Богданівни та виконувалося нею в рамках виконавчого провадження №64152380 на підставі виконавчого листа "Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, виданого 05 січня 2021 року у справі №б07/1383/20. Постановою головного державного виконавця Тернопільського районного відділу ДВС від 24 лютого 2021 року закінчено виконавче провадження №64152330 у зв`язку з виконанням вищевказаного рішення суду.

Вважає вказану постанову неправомірною виходячи з того, що на виконання зазначеного рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу боржник КНП «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» Тернопільської обласної ради (далі - КНП "ТРФМЦ ТОР) сплатив на користь ОСОБА_1 грошові кошти в загальній сумі 69 410, 63 гривень, яка не є достатньою для повного виконання рішення суду, оскільки сума недоплати становить 12 025,59 грн. Сума, яка підлягає до стягнення за рішенням суду з урахуванням утриманих податків та зборів становить 81 436, 22 грн. (101 163 грн. (сума, яка підлягає до стягнення за рішенням суду) - 18 209,34 грн. (18 % - ставка податку на доходи фізичних осіб) - 1517, 44 грн. (1,5 % - ставка військового збору) - 81 436, 22 грн ).

Враховуючи вищевикладене просив його вимоги задовольнити.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 03 червня 2021 року

скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано постанову головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Туаєвої Катерини Богданівни від 24 лютого 2021 року про закінчення виконавчого провадження №64152380 з примусового виконання виконавчого листа №607/1383/20 виданого 05 січня 2021 року Тернопільським апеляційним судом.

Зобов`язано головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Туаєву Катерину Богданівну відновити виконавче провадження №64152380 по виконанню рішення суду згідно виконавчого листа Тернопільського апеляційного суду виданого 05 січня 2021 року у справі №607/1383/20.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в користь ОСОБА_1 5 000 (п`ять тисяч) гривень понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з ухвалою суду КНП «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» Тернопільської обласної ради та Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) звернулись з апеляційними скаргами, в яких просили ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

В апеляційній скарзі КНП «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» ТОР вказувало на помилковий висновок суду щодо неповноти виконання рішення суду, оскільки на виконання рішення суду ОСОБА_1 було виплачено 03.08.2020 року 28576,56 грн., 28.01.2021 року -52678,97 грн. (із зарахованої суми 60903,13 грн.) та 05.02.2021 року 0,85 грн., що становить 81436,38 грн. Судом не враховано штатний розпис, з якого є очевидним розмір заробітної плати (посадового окладу та надбавок), розрахунки заробітної плати та виплат з серпня 2020 року по січень 2021 року, відомості про нараховані та виплачені кошти за вказаний період, з яких можна відокремити кошти виплачені на виконання рішення суду та поточні виплати заробітної плати і не надано вказаним доказам належної правової оцінки. Висновок суду про те, що державним виконавцем не було перевірено повноту сплаченого боржником боргу не відповідає обставинам справи.

В апеляційній скарзі Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби вказав на помилковість висновку суду про неможливість встановити перерахунок коштів на виконання рішення суду на підставі наданих платіжних документів та безпідставне неврахування інших доказів які в сукупності підтверджують відповідний факт. Згідно табеля за серпень 2020 року нараховано 52029,11 грн., з яких 35722,44 грн. нараховано за січень 2020 року (навпроти даної суми стоїть цифра 1 , тобто за січень місяць), із них утримано 6430,04 грн. прибуткового податку (18%) та 780,44 грн. військовий збір (1,5%) від 52029,11 грн., а від суми за січень 35722,44 грн. це 535,84 грн., тому стягувачу на виконання рішення суду виплачено 28756,56 грн. (35722,44- 6430,04-535,84) та 16306,67 грн. заробітна плата за серпень 2020 року (52029,11-35722,44). На час сплати даних коштів рішення Тернопільського районного суду від 31.07.2020 року існувало в редакції де сума боргу становила 193557,20 грн, сума негайного виконання 28756,56 грн., однак згідно постанови Тернопільського апеляційного суду вона визначена - 101163,00 грн., тому виплата 35722,44 грн. є меншою у зв`язку з чим відсутня переплата. Суми негайного виконання рішення у справах про поновлення на роботі (28756,56 грн. та 14651,00 грн.) є частиною судового рішення про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а не окремим рішенням, тому виплата коштів у серпні місяці 2020 року не є переплатою. Боржником були надані докази про нарахування 101163,00 грн. та виплату 81436,38 грн. Посилання суду на вирахування із заробітної плати у січні 2021 року 21071,37 грн. є безпідставним, оскільки дана дія проведена в табелі і на суму яка підлягала виплаті згідно рішення суду не вплинула. Суд, стягнувши 5000,00 грн. понесених витрат на правову допомогу не спростував їх заперечень про те, що такі витрати не можуть бути стягнуті та їх розмір є завеликим і не відповідає критеріям встановленим чинним законодавством.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін посилаючись на їх законність та обґрунтованість. Зазначив, що із копії платіжного доручення за 03 серпня 2020 року не вбачається що виплачені кошти в сумі 28756,56 грн. здійснювались на виконання рішення суду, оскільки стягувач на той час був поновлений на роботі та перебував у трудових відносинах з підприємством отримуючи заробітну плату. Також погоджується висновком суду про непослідовність дій підприємства про вирахування у січні 2021 року із заробітної плати 21071,31 грн., яка є різницею між нарахованою сумою та стягнутим середнім заробітком 14651,00 грн. допущеним до негайного виконання.

В судовому засіданні представники КНП «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» апеляційну скаргу підтримали та пояснили, що після ухвалення судом першої інстанції 31 липня 2020 року рішення у справі за позовом ОСОБА_1 03 серпня 2020 року його було поновлено на роботі та виплачено частину середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 35722,44 грн., з яких на картковий рахунок було зараховано суму визначену рішенням суду до негайного виконання 28756,56 грн.. Вказана сума була виплачена в перший день після поновлення на роботі, а тому вона не є нарахованою заробітною платою або авансом за серпень місяць, які виплачуються за кожних п`ятнадцять днів роботи на підприємстві. Рішенням Тернопільського апеляційного суду від 14.12.2020 року було змінено рішення Тернопільського міськрайонного суду від 31.07.2020 року в частині розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу та суми що підлягала виплаті до негайного виконання з 193557,20 грн. та 28756,56 грн. відповідно на 101163,00 грн. та 14651,00 грн., тому з врахуванням рішення суду апеляційної інстанції та виплаченої суми було донараховано середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 65439,71 грн., з яких з урахуванням обов`язкових відрахувань зараховано у січні 2021 року на картковий рахунок ОСОБА_1 52678,97 грн. та в лютому 2021 року доплачено 0,85 грн. Фактично ОСОБА_1 було нараховано 35722,44 грн. (03.08.2020 року) + 65439,71 грн. (28.01.2021 року) + 0,85 грн. (05.02.2021 року) =101163,00 грн. та перераховано на його картковий рахунок у ці дати 28756,56+52678,97+0,85 грн.=81436,38 грн. Бухгалтерією підприємства на кожного працівника ведеться табель, в якому відображаються нарахування та утримання, з якого видно проведені нарахування у кожному місяці та період за який вони нараховані (місяць позначається цифрою), а також утримання з урахуванням виплаченого авансу та утримання обов`язкових податків і зборів та зазначено суму до виплати в кінці місяця. Перерахування прибуткового податку та військового збору проводиться в день виплати коштів працівнику. В табелі за січень 2021 року в розділі нарахування показано зменшення на 21071,37 грн.(35722,44-14651,00) у зв`язку із зміною рішення та зменшення суми стягнення розміру негайного виконання рішення. У січні 2021 року було доотримано прибутковий податок за грудень в розмірі 969,30 грн., що випливає із утриманого розміру прибуткового податку у грудні 2020 року.

Представник Тернопільського районного відділу ДВС апеляційну скаргу підтримав та додатково пояснив, що суд не надав належної оцінки наданим доказам, а саме відомостям та табелям, в яких відображені нараховані та виплачені кожного місяця аванс і заробітна плата. Сума 28576,56 грн. була виплачена на картковий рахунок стягувача в перший робочий день, а тому вона не є заробітною платою. Виплачена з серпня 2020 року сума не є заробітною платою, а середнім заробітком за час вимушеного прогулу, який виплачений в рахунок виконання рішення суду про стягнення 101163,00 грн.

Представник ОСОБА_1 апеляційних скарг не визнав та пояснив, що бухгалтер підприємства фактично нарахувала ОСОБА_1 на виконання рішення суду в частині негайного його виконання не 28756,56 грн. а 35722,44 грн., з яких було зараховано стягувачу 28756,56 грн, а тому різниця 6965,88 грн. (35722,44-28756,56) є переплатою, яка не підлягає поверненню і на вказану суму є невиконаним рішення суду про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

ОСОБА_1 апеляційних скарг не визнав та підтримав пояснення свого представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційних скарг, колегія вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 31 липня 2020 року у справі №607/1383/20 скасовано наказ Генерального директора (головного лікаря) КНІП «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» ТОР від 3 грудня 2019 року «Про припинення трудового договору», яким звільнено ОСОБА_1 з посади лікаря-хірурга торакального фтизіохірургічного відділення з 31 грудня 2019 року на підставі п. І ст. 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді лікаря хірурга торакального фтизіохірургічного відділення Комунального некомерційного підприємства Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» ТОР. Стягнуто з КНП «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» ТОР на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 01 січня 2020 року по 31 липня 2020 року включно в сумі 193 557 грн. 20 коп., дану суму виплат зазначено без урахування податків та зборів. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за січень 2020 року у розмірі 28 756 грн. 56 коп. (дану суму виплат зазначено без урахування податків та зборів) допущено до негайного виконання. Вирішено питання судових витрат.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року рішення Тернопільського міськрайонного суду від 31 липня 2020 року в частині стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та стягнення середнього заробітку за один місяць змінено, зменшено суму стягнення. Стягнуто з КНП «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» ТОР на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 101 163 грн. (дану суму виплат зазначено без урахування податків та зборів) та в частині середнього заробітку за один місяць у розмірі 14 651 грн. (дану суму виплат зазначено без урахування податків та зборів) рішення суду допущено до негайного виконання.

На виконання судового рішення головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) Туаєвою К.Б. відкрито виконавче провадження №64152380.

До відділу ДВС надійшло клопотання КНП «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр», згідно якого заборгованість на виконання вказаного рішення сплачено в повному обсязі, ОСОБА_1 нараховано 101 163 грн. (без врахування податків та зборів) та сплачено на його картковий рахунок 81 436,38 грн.

Керуючись п.9 ч.І ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» Головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Туаєвою К.Б. 24 лютого 2021 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №64152380. Відповідно до копії платіжного доручення № 0299 від 03 серпня 2020 року КНП «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» Тернопільської обласної ради перерахувало банку отримувача АТ «Укрсиббанк» 28 756,56 грн., призначення платежу - заробітна плата та аванс за серпень 2020 року КНП «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» ТОР згідно відомості №30 від 03 серпня 2020 року. З відомості нарахування коштів №30 (заробітна плата та аванси) серпень 2020 року на карткові рахунки співробітників видно надходження на картковий рахунок належний ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 28 756,56 грн.

Згідно копії платіжного доручення № 0326 від 14 серпня 2020 року КНП «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» ТОР перерахувало банку отримувача АТ «Укрсиббанк» 385 306 грн., призначення платежу - заробітна плата та аванс за серпень 2020 року згідно відомості №32 від 14 серпня 2020 року. З відомості нарахування коштів №32 (заробітна плата та аванси) серпень 2020 року на карткові рахунки співробітників, видно надходження на картковий рахунок належний ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 5 977 грн.

Згідно копії платіжного доручення № 0385 від 28 серпня 2020 року КНП «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» ТОР перерахувало банку отримувача АТ «Укрсиббанк» 1285435,82 грн., призначення платежу - заробітна плата та аванс за серпень 2020 року згідно відомості №37 від 28 серпня 2020 року. З відомості нарахування коштів №37 (заробітна плата та аванси) серпень 2020 року на карткові рахунки співробітників вбачається надходження на картковий рахунок належний ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 7 149.87 грн.

Згідно копії платіжного доручення № 1011 від 14 січня 2021 року КНП «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» ТОР перерахувало банку отримувача АТ «Укрсиббанк» 849 713 грн. призначення платежу - заробітна плата та аванс за січень 2021 року. Згідно відомості №81 від 14 січня 2021 року. З відомості нарахування коштів №8І (заробітна плата та аванси) січень 2021 року на карткові рахунки співробітників видно надходження на картковий рахунок належний ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 7 107 грн.

Згідно копії платіжного доручення № 1034 від 28 січня 2021 року КНП «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» ТОР перерахувало банку отримувача АТ «Укрсиббанк» 1710374,46 грн., призначення платежу - заробітна плата та аванс за січень 2021 року згідно відомості №83 від 28 січня 2021 року. З відомості нарахування коштів №83 (заробітна плата та аванси) січень 2021 року на карткові рахунки співробітників видно надходження на картковий рахунок належний ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 60 903,13 грн.

Згідно копії платіжного доручення №1059 від 05 лютого 2021 року КНП «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» ТОР перерахувало банку отримувача АТ «Укрсиббанк» 0,85 грн., призначення платежу - заробітна плата та аванс за січень 2021 року згідно відомості №85 від 05 лютого 2021 року. З відомості нарахування коштів №85 (заробітна плата та аванси) січень 2021 року на карткові рахунки співробітників видно надходження на картковий рахунок належний ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 0,85 грн.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 та скасовуючи постанову головного державного виконавця суд першої інстанції виходив з передчасності прийняття державним виконавцем рішення про закінчення виконавчого провадження, оскільки зазначення в платіжному дорученні №0299 від 03.08.2020 року призначення платежу "заробітна плата та аванс за серпень 2020 року" позбавляє можливості встановити виплату 28756,56 грн. на виконання рішення суду тому що стягувач перебував у трудових відносинах з підприємством отримуючи заробітну плату. Також суд вказав, що стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було допущено до негайного виконання за рішенням Тернопільського апеляційного суду від 14.12.2020 року в розмірі 14651,00грн., проте підприємством в добровільному порядку було виплачено на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 31.07.2020 року 28756,56 грн. а тому поворот виконання рішення виходячи з того що правовідносини випливають з трудового законодавства не допускається.

Колегія не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 235 КЗПП України при винесенні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більше як за один рік.

Згідно частини 1 статті 94, статті 115 цього Кодексу заробітною платою є винагорода, обчислена як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Відповідно до статті 110 КЗПП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальну суму заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 31 липня 2020 року ОСОБА_2 поновлено на роботі та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 193557,20 грн.,з якого допущено до негайного виконання 28756,56 грн. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року рішення суду в частині розміру стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та негайного виконання рішення змінено, зменшено суму стягнення відповідно до 101163,00 грн. та 14651,00 грн.

Отже, на виконання рішення суду боржник КНП «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» ТОР повинен був нарахувати середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 10163,00 грн. та виплатити з урахуванням обов`язкових податків та зборів (18% прибуткового податку та 1,5% військового збору) 81436,22 грн.

03 серпня 2020 року (перший робочий день після постановлення рішення про поновлення на роботі) підприємством було виплачено ОСОБА_1 на його картковий рахунок 28756,56 грн і в платіжному дорученні вказано "заробітна плата та аванси за серпень 2020 року, платіжне доручення стосується лише однієї виплати ОСОБА_1 .

Судом першої інстанції також встановлено, що 14 серпня 2020 року ОСОБА_1 було виплачено на картковий рахунок 5977,00 грн та 28 серпня 2020 року 7149,87 грн.

Отже ОСОБА_1 в серпні 2020 було виплачено на картковий рахунок НОМЕР_1 =41903,43 грн.

З матеріалів справи, зокрема штатного розпису підприємства вбачається, що місячний фонд заробітної плати лікаря-хірурга торакального на 2020 рік становить 15960,46 грн. (а.с.102).

На підприємстві ведеться табель розрахунку на кожного працівника, в якому на ім`я ОСОБА_1 зазначено, що у серпні 2020 року йому нараховано за перший місяць (січень) 35722,44 грн. та за серпень заробітну плату 5097,00 грн. підвищення за шкідливість 3815,25 грн., за вислугу років 2670,68 грн., обов`язкову надбавку 3052,20 грн., доплату 1335,34 грн. та доплату за нічні 3420 грн. всього нараховано 52029.11 грн. Із вказаної суми утримано виплачений аванс по заробітній платі 5977,00 грн., аванс 28756,56 грн., 700,44 грн. військового збору, 6430,04 прибутковий податок та 2935,20 грн. прибуткового податку, всього утримано 44879,24 та до виплати підлягає 7149,87 грн.(а.с.29).

Виплата коштів в розмірах 28756,56 грн., 5997,00 грн. та 7149,24 грн. підтверджується відомостями нарахування коштів за серпень 2020 року на карткові рахунки співробітників, платіжними дорученнями (а.с.50-60) та випискою з карткового рахунку ОСОБА_1 про надходження вказаних сум на його картковий рахунок (а.с.183-134).

Отже, суми коштів, які зазначені в табелі розрахунку ОСОБА_1 та відомостях а також у виписці по картковому рахунку є тотожними і свідчать про призначення нарахованих та виплачених сум у серпні 2020 року, а саме що 28756,56 грн були виплачені на виконання рішення суду про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним доказам обмежившись лише вказівкою призначення виплати зазначеною у платіжному дорученні та помилково вважав недостатніми такі докази для висновку, що сума 28756,56 грн. була виплачена на виконання рішення суду про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

З матеріалів справи видно, що постановою Тернопільського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року було зменшено розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу та суму стягнення яка підлягала до негайного виконання відповідно до 10163,00 грн та 14651,00 грн. та що у січні 2021 року проводилось подальше виконання рішення суду.

У січні 2021 року ОСОБА_1 згідно відомостей нарахування коштів та

зарахування коштів на картковий рахунок скаржника було виплачено 14 січня 2021 року 7107,00грн., та 28 січня 2021 року 60903,13 грн. (а.с.61-70,184).

Згідно табеля розрахунку №100404 ОСОБА_1 у січні 2021 року нараховано 20249,00 грн. заробітної плати за січень 2021 року та 65439,74 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу (13953,404+14651,07+14651,07+13255,73+13953,40+16046,41 - за лютий-липень 2020 року - відрахування 21071,37 було пов`язано з виплатою цієї суми у серпні 2020 року (35722,44-14651,00).

В суді апеляційної інстанції представник підприємства пояснила, що вона як бухгалтер показувала у табелі середній заробіток за час вимушеного прогулу

з рознесенням сум які припадають на кожний місяць з січня по липень 2020 року, тому суму 35722,44 відобразила за січень з урахуванням негайного виконання рішення в розмірі 28756,56 грн., а решта показала як нарахування за лютий - липень 2020 року, тому змушена була врахувати суму яка була виплачена в серпні 21071,37 грн. на виконання рішення суду. В лютому 2021 року було ще доплачено 0,85 грн. на виконання рішення суду.

Із нарахованих ОСОБА_1 85688,71 грн. (20249,00 заробітної плати за січень

2021 року та 65439,74 грн. на виконання рішення суду) було утримано обов`язкові податки та збори, виплачений аванс 7107,00 грн. та виплаті підлягало 60903,13 грн (а.с.31). З вказаної суми 529678,97 грн. приходилось на виконання рішення суду та 8244,16 грн. на заробітну плату за січень 2021 року.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представником виплата ОСОБА_1 52967,97 грн. на виконання рішення суду про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не заперечувалась.

Згідно платіжного доручення від 05.02.2021 року ОСОБА_1 було виплачено 0,85 грн. за січень (а.с.48).

Аналіз наданих учасниками процесу доказів свідчить що скаржнику на виконання рішення суду було нараховано 35722,44 грн. (03.08.2020 року) +65439,71 грн. (28.01.2021 року) +0,85 грн. (05.02.2021 року)=101163,00 грн. та

перераховано на його картковий рахунок у ці дати 28756,56+52678,97+0,85 грн.=81436,38 грн., тобто рішення суду виконано у повному обсязі (101163,00 - 19,5% (18% прибутковий податок +1,5% військовий збір) = 81436,38 грн.

Колегія суддів зазначає, що виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу стягнутого рішенням суду на підставі статті 235 КзП України не є заробітною платою та виплата суми допущеної до негайного виконання входить в загальний розмір стягнутого рішенням суду середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до статті 376 ЦК України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинами справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи те, що скаржнику ОСОБА_1 в повному обсязі виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу, тому ухвалу суду слід скасувати та постановити нову, якою відмовити скаржнику у задоволенні його скарги.

На підставі ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 підлягає стягненню в користь КНП "Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр" Тернопільської обласної ради 2270.00 грн. сплаченого судового збору та в користь Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 2270.00 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382. 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги комунального некомерційного підприємства "Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр" Тернопільської обласної ради та Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 03 червня 2021 року скасувати і постановити нову, якою відмовити ОСОБА_1 у скасуванні постанови головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління від 24 лютого 2021 року про закінчення виконавчого провадження № 64152380 з примусового виконання виконавчого листа № 607/1383/20, виданого 05 січня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_1 (проживає: АДРЕСА_1 , код: НОМЕР_2 ) в користь КНП "Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр" Тернопільської обласної ради (с. В. Гаї, вул. Підлісна, 26-А, Тернопільського району, ) 2270.00 грн. сплаченого судового збору та в користь Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (м. Тернопіль, вул. Київська , 3-А, ) 2270.00 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 вересня 2021 року.

Головуючий Бершадська Г.В.

Судді: Гірський Б.О.

Храпак Н.М.