Дата документу 23.03.2021
Справа № 501/1950/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Тимко М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Чорноморська Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа державний нотаріус Чорноморської міської державної нотаріальної контори Жмихова Олена Сергіївна) про визначення частки в праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась ОСОБА_1 з позовом в якому просить:

- визначити, що частка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1 , становить 1/2 частину;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , яка по день своєї смерті була зареєстрована та мешкала в квартирі АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На день її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить Ѕ частка вказаної кварти. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є мати позивача ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину згідно ст.1270 Цивільного кодексу України так, як була зареєстрована із спадкодавцем ОСОБА_4 за однією адресою на день смерті та його онук ОСОБА_2 по праву представлення, який також прийняв спадщину.

Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 , інших спадкоємців ні за заповітом ні за законом немає.

З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину після смерті матері позивач своєчасно звернулась до державного нотаріуса Чорноморської міської державної нотаріальної контори Одеської області Жмихової О.С., де їй було роз`яснено, що її матері свідоцтво про право власності у спільному майні подружжя на майно, що належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 не видавалось. ОСОБА_3 прийняла спадщину згідно ст. 1270 Цивільного Кодексу України, так як була зареєстрована за однією адресою з померлим ОСОБА_4 на день його смерті. Позивачу було рекомендовано, як спадкоємцю після смерті ОСОБА_3 звернутись до суду щодо виділення права власності у спільному майні подружжя на майно, що належало ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так як даний спір в позасудовому порядку вирішити неможливо, позивач була змушена з даним позовом звернутись до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, підтримує викладені в заяві обставини та просить задовольнити заявлені вимоги (а.с.119).

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги не визнає (а.с.120).

Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 приходилась матір`ю ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 (а.с.9).

Згідно відповіді відділу реєстрації обліку осіб виконкому Чорноморської міської ради (а.с.14) по день своєї смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та мешкала в квартирі АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8,9,10).

На день смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина до складу якої входить 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину згідно ст.1270 Цивільного кодексу України так, як була зареєстрована із спадкодавцем ОСОБА_4 за однією адресою на день смерті, та його онук ОСОБА_2 по праву представлення, який також прийняв спадщину (а.с.52,76).

З наданої суду копії спадкової справи вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 , інших спадкоємців ні за заповітом ні за законом немає (а.с.75-112).

З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину після смерті матері позивач звернулась до державного нотаріуса Чорноморської міської державної нотаріальної контори Одеської області Жмихової О.С., де їй було надано роз`яснення, що її матері свідоцтво про право власності у спільному майні подружжя на майно, що належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 не видавалось. ОСОБА_3 прийняла спадщину згідно ст.1270 Цивільного Кодексу України, так як була зареєстрована за однією адресою з померлим ОСОБА_4 на день його смерті. Позивач є спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 і їй було рекомендовано звернутись до суду щодо виділення права власності у спільному майні подружжя на майно, що належало ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16,17).

Згідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові па праві спільної сумісної власності.

Як слідує із правовстановлюючих документів, а саме Договору купівлі продажу (а.с.10) спірної квартири від 23 червня 1998 року дана квартира була придбана ОСОБА_4 під час перебування в шлюбі з ОСОБА_3 , а тому є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст.355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно): майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності: право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Статтею 368 Цивільного кодексу України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно досі.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Таким чином, ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , належала на справі спільної сумісної власності 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 4.15. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №206/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно п.4.18. глави 10 цього ж Порядку вчинення нотаріальних дій якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до пункту 4.21 глави 11 Порядку вчинення нотаріальних дій передбачає, що при оформленні спадщини як за законом, так і за заповітом нотаріус у випадках, коли із документа, що посвідчує право власності, вбачається, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя, повинен з`ясувати, чи є у спадкодавця той з подружжя, який його пережив і який має право на 1/2 частку в спільному майні подружжя. За наявності другого з подружжя нотаріус видає йому свідоцтво про право на спадщину.

Мати позивача ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , однак не отримала свідоцтво про право на спадщину на частку в спільному майні подружжя.

Згідно зі ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав га обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини вводять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до норм ч.5 ст.1268 Цивільний кодекс України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно з ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296. 1297 ЦК).

Таким чином, до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 входить і 1/2 частка спірної квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.5 пункту 3.4 Інформаціного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємцеві учасника спільної сумісної власності мають право звернутись з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності».

Оскільки відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на частку квартири після смерті мазері, беручи до уваги, що позивачем спадщина згідно ч.1 ст.1268 Цивільного кодексу України прийнята у строки, визначені ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку що позовні вимоги обґрунтовані, не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа державний нотаріус Чорноморської міської державної нотаріальної контори Жмихова Олена Сергіївна) про визначення частки в праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування, - задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1 , становить 1/2 частину.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя