Справа № 674/736/20
Провадження № 2/674/66/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 березня 2021 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Шклярука В. М.

за участю секретаря судового засідання Бойчук С.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дунаївці, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

в с т а н о в и в:

10 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про визання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що він є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . В зазначеному будинку зареєстрована його співмешканка - ОСОБА_3 , фактичне місце проживання її невідомо.

Позивач стверджує, що наявність зареєстрованої відповідачки у будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , створює перешкоди у належному йому праві володінні, користуванні та розпорядженні своїм будинком, а тому змушений звернутися до суду та просить усунути перешкоди в користуванні належним йому на праві власності житловим будинком №9, шляхом визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду від 01.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду від 24.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, погодився на слухання справи за відсутності відповідачки, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомляла, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у її відсутності не подавала. Відповідачкою не подано до суду відзив на позов.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що проживає з позивачем по сусідству, ОСОБА_3 проживала з 1980 року разом з позивачем у цивільному щлюбі до 2019 року, потім вона його залишила і більше з ним не проживає.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що він є односельчанином позивача і добре знає його сім`ю, ОСОБА_3 проживала з позивачем у цивільному шлюбі до червня 2019 року, після того більше її не бачив.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та свідків, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Як вбачається з довідки № 02.05-26/655 від 25.06.2020 року, виданої Смотрицькою селищною радою в житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 власник будинку, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 співмешканка.

Також відповідно до актів від 03.07.2019 року, 28.09.2019 року, 24.02.2020 року, 04 червня 2020 року, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проте в період з 02 червня 2019 року по даний час в зазначеному будинку не проживає, господарства не веде, місце її перебування невідоме.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

У відповідності до ст. 156 Житлового кодексу до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідна наявність одночасно двох умов, зокрема, відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік, а також відсутність поважних причин непроживання за адресою такого житлового приміщення.

Члени сім`ї власника житлового приміщення не мають права власності на житло, в якому вини проживають, що свідчить про суттєву відмінність їхнього правового статусу від правового статусу власника такого приміщення, унеможливлюючи, зокрема право розпорядження цим майном. Разом із тим, цим особам належить право використовувати приміщення для проживання, яке є сервітутним правом, тобто правом користування чужим майном (стаття 405 ЦК України). Проте член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідачка не проживає разом з позивачем з 2019 року, спільного господарства не ведуть, що підтверджується письмовими доказами та показаннями свідків тобто наявність реєстрації є формальною умовою приналежності до житлового будинку.

Отже, слід усунути перешкоди в користуванні житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користуватись житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 15,16, 405 ЦК України, ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265, 282 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташоване в АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840, 80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відпов ідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку до апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники провадження:

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Дата складання повного судового рішення 30 березня 2021 року.

Суддя підпис В.М. Шклярук

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Помічник голови суду О.А.Козярук

30.03.2021

Суддя В. М. Шклярук