Справа № 163/2024/21
Провадження № 2/163/348/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

29 вересня 2021 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків та інфляційних втрат за невиконання присудженого судовим рішенням грошового зобов`язання,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві позивач просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача 5 102,96 доларів США трьох відсотків річних та 263 323,55 гривень інфляційних втрат, нарахованих у зв`язку із невиконанням рішення Любомльського районного суду від 12 квітня 2013 року про стягнення з відповідача 118 252,00 гривень боргу за договором позики.

Крім цього, позивач просить відстрочити йому належний до сплати судовий збір в сумі 3 999,52 гривень до ухвалення судового рішення у справі. Це клопотання обґрунтував своїм скрутним матеріальним становищем та відсутністю коштів для сплати судового збору у повному розмірі.

Дослідження змісту позовної заяви та доданих матеріалів дає підстави для такого висновку.

У частині 1 статті 136 ЦПК України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Зі змісту наведених норм слідує, що підставою для відстрочення сплати судового збору може бути майновий стан сторони.

Крім того, рішення про відстрочення сплати судового збору є дискреційним правом, а не обов`язком суду, яке приймається виключно за наявності вагомих для цього підстав. Адже, реалізація положень ст.136 ЦПК України не може призводити до порушення принципу процесуального рівноправ`я сторін та знаходиться в безпосередній залежності від доведеності за допомогою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів обставин щодо того, що скрутне майнове становище особи не дозволяє їй сплатити судовий збір у встановленому чинним законодавством розмірі.

З метою недопущення зловживання процесуальними правами суд має враховувати: предмет спору, наявність у особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, рахунків в банківських та інших фінансових установах та можливість розпорядження ними, вік особи та її працездатність, склад сім`ї та наявність утриманців тощо.

У позовній заяві позивач, зазначаючи про своє скрутне матеріальне становище, не навів жодного обґрунтування такого свого становища та існування підстав, за яких суд може відстрочити сплату судового збору, а також не надав документів (доказів), які б свідчили про його важкий майновий стан та відсутність у нього джерел доходу.

Отже, існування скрутного матеріального становища, яке перешкоджає виконання вимог закону щодо оплати судового збору за подання позову, позивач не довів.

За таких обставин, у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Згідно із ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ураховуючи наведене, позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання позову або надати документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до п/п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2 270,00 гривень.

В абзаці 6 частини 1 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Позивач заявляє до стягнення 5 102,96 доларів США та 263 323,55 гривень, тобто грошові суми в іноземній та національній валюті.

Відповідно до поштового конверта позивач надіслав цей позов до суду 07 вересня 2021 року.

З урахуванням офіційного курсу НБУ станом на цю дату (1 долар США = 26,8102 гривень) заявлена сума 5 102,96 доларів США еквівалентна 136 811,38 гривень.

Відтак, загальна ціна поданого позову складає 400 134,93 гривень.

Таким чином, за подання цього позову до суду підлягає сплаті судовий збір в розмірі 4 001,35 гривень.

Згідно із ч.ч.1-3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву по-дано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, встановлено підстави для залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків, а саме: сплати позивачем судового збору або надання документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати такого збору відповідно до закону.

Керуючись ст.ст.185, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків та інфляційних втрат за невиконання присудженого судовим рішенням грошового зобов`язання залишити без руху і надати позивачу для усунення недоліків позовної заяви 10-денний строк з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя С.С.Чишій