Справа № 462/5524/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2021 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення оплати за виконану роботу,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь оплату за виконану роботу в сумі 19250,00 грн. урахуванням податків та обов`язкових платежів та понесені судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 20.01.2020 року вона уклала з Державним підприємством «Львівський державний завод «ЛОРТА» Угоду №15. Відповідно до п.1 Угоди №15 вона зобов`язувалась виписувати і закривати наряди, здійснювати розрахунки трудомісткості, калькуляції, а відповідач відповідно до п.1.4 Угоди зобов`язався своєчасно прийняти і оплатити виконану нею роботу. Відповідно до Розділу 2 Угоди оплата праці мала здійснюватися щомісячно після прийняття робіт і підписання акту виконаних робіт, та не пізніше наступного місяця, в якому прийняті виконані роботи. Згідно з актом здачі - приймання робіт від 30.06.2020 року вона здала, а відповідач прийняв роботу відповідно до Угоди від 20.01.2020 року №15 на суму 2750,00 грн. Аналогічні акти були укладені сторонами у липні 2020 року на суму 4200,00 грн., у серпні на суму 4100,00 грн., у вересні на суму 4100,00 грн. і у листопаді на суму 4100,00 грн. За виконані роботи відповідач не оплатив їй 19250,00 грн. з урахуванням податків та обов`язкових платежів, а тому вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом, який просить задоволити.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 05 серпня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, про що повідомлено сторони.

Представник відповідача 23.09.2021 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов визнав частково та зазначив, що згідно довідки № 98 оплата праці позивачки за червень 2020 року була проведена 17.08.2021 року в сумі 1000 грн., що підтверджується платіжною відомістю №145 від 27.08.2021 року, та в сумі 1213 грн., що підтверджується платіжною відомістю №147 від 28.08.2021 року. Заборгована оплата за липень 2020 року становить 3381,00 грн, за серпень 2020 року - 3300,50 грн., за вересень 2020 року - 3300,50 грн. за листопад 2020 року - 3300,50 грн. Загальна сума заборгованості складає 13282,50 грн. без урахування податків та зборів (ПДФО та військовий збір) та таку просить стягнути на користь позивачки.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Загальне визначення цивільно-правового договору міститься у ст. 626 ЦК України, згідно ч. 1 якої договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що 20.01.2020 року між ОСОБА_1 та Державним підприємством «Львівський державний завод «ЛОРТА» укладено Угоду №15. Відповідно до п.1.1 Угоди №15 позивачка зобов`язувалась виписувати і закривати наряди, здійснювати розрахунки трудомісткості, калькуляції. В свою чергу, відповідно до п.1.4 Угоди, відповідач зобов`язався своєчасно прийняти і оплатити виконану нею роботу. Відповідно до Розділу 2 Угоди оплата праці мала здійснюватися щомісячно після прийняття робіт та підписання акту виконаних робіт, однак не пізніше наступного місяця, в якому прийняті виконані роботи /а.с. 5/.

Дана угода укладена на строк з 20 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року, про що зазначено у розділі 5 вказаної Угоди.

Згідно з актом здачі - приймання робіт від 30.06.2020 року позивачка здала, а відповідач прийняв роботу відповідно до Угоди від 20.01.2020 року №15 на суму 2750,00 грн. /а.с.7/. Утримано ПДФО - 495,00 грн. та ВЗ - 41.25 грн.

Згідно з актом здачі - приймання робіт від липня 2020 року позивачка здала, а відповідач прийняв роботу відповідно до Угоди від 20.01.2020 року №15 на суму 4200,00 грн. /а.с.6/. Утримано ПДФО - 756,00 грн. та ВЗ - 63 грн.

Згідно з актом здачі - приймання робіт від серпня 2020 року позивачка здала, а відповідач прийняв роботу відповідно до Угоди від 20.01.2020 року №15 на суму 4100,00 грн. /а.с.8/. Утримано ПДФО - 738,00 грн. та ВЗ - 61,50 грн.

Згідно з актом здачі - приймання робіт від вересня 2020 року позивачка здала, а відповідач прийняв роботу відповідно до Угоди від 20.01.2020 року №15 на суму 4100,00 грн. /а.с.9/. Утримано ПДФО - 738,00 грн. та ВЗ - 61,50 грн.

Згідно з актом здачі - приймання робіт від листопада 2020 року позивачка здала, а відповідач прийняв роботу відповідно до Угоди від 20.01.2020 року №15 на суму 4100,00 грн. /а.с.10/. Утримано ПДФО - 738,00 грн. та ВЗ - 61,50 грн.

Однак, згідно з довідкою №98, виданою ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА», оплата праці ОСОБА_1 за червень 2020 року була здійснена 17.08.2021 року в сумі 1000 грн. згідно із платіжною відомістю №145 від 27.08.2021 року та в сумі 1213,75 грн. згідно із платіжною відомістю №147 від 28.08.2021 року, а отже у загальній сумі 2213,75 грн. (із вирахуванням податків та інших обов`язкових платежіву сумі 536,25 грн.). Таким чином із позивачкою проведено повний розрахунок за виконані роботи згідно з актом від 30.06.2021 року у сумі 2750 грн. Доказів протилежного позивачкою не надано.

З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позов слід задоволити частково, оскільки відповідач не оплатив виконану позивачкою роботу згідно з актами від липня 2020 року, серпня 2020 року, вересня 2020 року та листопада 2020 року на загальну суму 16500 грн., а тому позовні вимоги ОСОБА_2 слід задоволити частково на вказану суму.

Згідно із п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; податковий агент.

Водночас, згідно із п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно із п. 164.2.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору;

Відповідно до п. 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

При цьому відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 зазначеного Кодексу податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок. Податок сплачується до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування податку.

Також, пп. 1.1 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу Платниками військового збору є особи, визначені п. 162.1 ст.162 Податкового кодексу, а саме фізичні особи -резиденти (нерезиденти), які отримують доходи з джерела їх походження в Україні. 1.2. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. 1.3. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

На виконання вимог пп. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу особи, які мають статус податкових агентів, зобов`язані, а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок;

За ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є: 1) роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами;

Відповідно до 7 вказаного Закону Єдиний внесок нараховується: 1) для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

Оскільки справляння і сплата податку з доходів фізичних осіб є обов`язком позивача, податковим агентом якого в силу закону виступає відповідач, суд, стягуючи кошти, визначає суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що вказує в резолютивній частині рішення. Податки і збори із цієї суми підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення, внаслідок чого виплачена йому на підставі судового рішення сума зменшується на суму податків і зборів, які підлягають сплаті податковим агентом. Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 7 жовтня 2020 року у справі № 523/14396/19 (провадження № 61-10657св20).

Таким чином, позов слід задоволити частково та стягнути із відповідача на користь позивача кошти за виконану роботу на загальну суму 16500 грн. без утримання податку й інших обов`язкових платежів та з якої податок і збори підлягають відрахуванню при сплаті.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивачки повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 778 грн. 29 коп. (16500 :19250,00 Х 908,00).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 626, 628, 629, 901,903 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 89, 141, 264-265, 274-275, 279 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 оплату за виконану роботу за Угодою № 15 від 20.01.2020 року у сумі 16500 (шістнадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. без утримання податку й інших обов`язкових платежів та з якої податок і збори підлягають відрахуванню при сплаті.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 778 грн. 29 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог п.п. 15.5.Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до вимог п.3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державне підприємство «Львівський державний завод «ЛОРТА», , знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Патона, 1.

Суддя:/підпис

З оригіналом згідно.

Суддя Іванюк І.Д.