Справа №949/284/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Дубровицька об`єднана територіальна громада про встановлення фактів, що мають юридине значення,

в с т а н о в и в:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно частини 3 статті 294 Цивільного процесуальногокодексу України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За змістом пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо змісту заяви про встановлення факту.

За правилами цивільного процесуального законодавства, заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам статті 95 цього Кодексу.

Встановивши, що заяву було подано без додержання вимог пункту 5 частини 3 статті 175, частини 5 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалою від 15 березня 2021 року заявниці надано п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для усунення вказаних в ній недоліків.

Зазначена ухвала суду про залишення заяви без руху отримана заявницею 22 березня 2021 року, що підтверджується поштовим повідомленням.

Однак, у вказаний термін цих недоліків не усунуто.

У свою чергу, суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Частиною 3 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись статтями 185, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Дубровицька об`єднана територіальна громада про встановлення фактів, що мають юридине значення вважати неподаною та повернути заявниці.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду К.М. Отупор