Справа № 472/340/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді - Тустановського А.О.,

за участю секретаря - Тарєлкіной Н.М.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк" до Акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В :

05 травня 2021 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 02 березня 2006 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 3550 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредиту згідно умов договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 27.12. 2018 року. Тому, позивач звернувся до спадкоємців позичальника - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та просить стягнути борг спадкодавця ОСОБА_3 09 червня 2021 року судом винесено ухвалу про відкриття провадження по цивільній справі та призначення справи до підготовчого судового засідання, якою у відкритті провадження по справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовлено, прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Представник позивача АТ КБ "Приватбанк" в судове засідання не з`явився. Разом з позовною заявою до суду була надана заява представника АТ КБ "Приватбанк" про розгляд справи у відсутність представника позивача, просить позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив не надав.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити в задоволенні позову.

09 липня 2021 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не визнає позовні вимоги в повному обсязі. Дійсно між позичальником та АТ КБ «Приватбанк» 02.03.2006 року укладено кредитний договір, згідно з умовами якого Позичальник отримав кредит у розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень шляхом підписання анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, отримавши платіжну картку № НОМЕР_2 та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. У заяві від 02.03.2006 року вказано, що термін дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки, тобто до 04/15 року. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг. Згідно з наданим банком розрахунку заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 20.08.2015 року становить 0,00 грн. Також позивач надає копію довідки в якій зазначається, що відповідно до кредитного договору № б/н Позичальнику було надано ще одну картку № НОМЕР_3 від 09.03.2017 року, термін дії якої становить до 05/19. Саме по даній картці станом на 11.05.2019 року і рахується заборгованість в сумі 10 990, 48 грн. Проте, в Заяві від 02.03.2006 року, в якій стоїть підпис Позичальника, не міститься жодної інформації про дану картку. Позивач не надав жодних доказів про те, що Позичальником була підписана заява, згідно якої була надана картка № НОМЕР_3 , що вказує на те, що Позичальник не був ознайомлений та не надавав згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку». Відсутність погодженого графіку погашення чергових платежів, говорить про те, що не визначений навіть порядок погашення платежів за даною карткою. Більш того, Позивач не надав доказів про те, що саме цей Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів Позичальник та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву - анкету від 02.03.2006 року про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання кредитних коштів взагалі містили умови та зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність анкети - заяви з підписом від 09.03.2017 року (відповідно до картки № НОМЕР_3 ) не можливо розцінювати як стандартну (типову) форму, що встановлена до укладеного із Позичальником кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджуються вказані обставини. Також зазначає, що лист - претензія, який міститься в матеріалах справи ним не був отриманий. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

30 липня 2021 року до суду від представника АТ КБ «ПриватБанк» Муркулової В.В. надійшла відповідь на відзив, відповідно якої зазначила, що ОСОБА_3 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 02.03.2006 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 позичальник ОСОБА_3 помер. Відповідно до ст. ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. Спадкоємці Позичальника мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 25.12.2018 року по 25.06.2019 року. В даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Позивачем надана до суду копія анкети - заяви від 02.03.2006 року, з якої чітко вбачається, що Позичальник висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчив. Сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що Позичальник частково сплачував заборгованість за договором.09.03.2017 року Позичальник звернувся в Банк з заявою про перевипуск карки, тобто надання картки з новим строком дії. Під перевипуском карти розуміється випуск та приєднання карти з новим строком дії до раніше відкритого Клієнту карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за кредитним лімітом буде відображатися та враховуватися в тому числі і на пере випускній картці. 09.03.2017 року Позичальник здійснив погашення заборгованості в розмірі 100,00 грн., вже на перевипущену карту № НОМЕР_3 , що підтверджує її отримання. Оскільки перевипуск картки не являється укладанням нового кредитного договору в заповненні додаткових документів для перевипуску картки не мало необхідності, що не суперечить чинному законодавству. Користуючись кредитними коштами, Позичальнику були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо незнання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Просять суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов наступного висновку.

02 березня 2006 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 3550 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредиту згідно умов договору (а.с. 14).

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 9600,00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_3 (договір б/н) (а.с. 13).

Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг.

Судом встановлено, що умови укладеного між банком та відповідачем кредитного договору були погоджені сторонами у встановленому законом порядку і позичальник проти них не заперечував, що підтверджується його підписом у заяві, що разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір.

Тобто даний договір є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним.

Відповідно до довідки про надання кредитних карт ОСОБА_3 02.03.2006 року було надано кредитні картки номер НОМЕР_2 терміном дії до 04/15, о також 09.03.2017 року номер НОМЕР_3 терміном дії 05/19 (а.с. 26).

Згідно виписки за договором № б/н станом на 12.02.2021 року вбачається, що 09.03.2017 року за карткою номер НОМЕР_3 був збільшений кредитний ліміт 9600 грн. (а.с.11 на звороті ), а також вбачається, що 31.08.2018 року за даним номером картки було здійснено погашення обов`язкового платежу в сумі 500 грн. (а.с.9 знизу третя графа), 13.08.2018 року здійснено поповнення готівкою своєї картки в терміналі самообслуговування в сумі 1050 грн. (а.с.9 знизу перша графа).

АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику кредит у розмірі, встановленому договором.

Всупереч ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умовам договору позичальник не перераховував у встановлені строки щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 27.12. 2018 року (а.с. 34).

Відповідно до розрахунку, заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором, станом на день смерті складає 10990,48 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на встановлених умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України між позивачем та позичальником ОСОБА_3 виникло грошове зобов`язання, а тому позовні вимоги законні і обґрунтовані, оскільки положеннями ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.

Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.

Статтею 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Так, статтею 1281 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено порядок та строки пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, згідно з яким спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги (частина перша). Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (частина друга). Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги (частина третя). Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (частина четверта).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України).

05 червня 2020 року позивач направив претензію кредитора до Веселинівської державної нотаріальної контори (а.с.36 ). А отже, строки, визначені частинами 2 і 3 ст. 1281 ЦК України, позивачем дотримано. Іншого в судовому засіданні відповідачами не доведено.

09 липня 2020 року за вих. № 275/01-16 завідувачем Другої Первомайської державної нотаріальної контори в.о. завідувача Веселинівської державної нотаріальної контори було надано відповідь на запит АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якої остання зазначила, що законодавством не передбачено надання нотаріусом відомостей про наявність спадкового майна та відомості про осіб, які прийняли спадщину чи відмовилися від неї (а.с.37).

16 вересня 2020 року позивач направив лист-претензію кредитора до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , а також 15 січня 2021 року, як спадкоємців ОСОБА_3 , з вимогою погасити борг, однак її не було виконано, що підтверджується реєстром поштових відправлень (а.с. 38-42).

Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємці Позичальника мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 25.12.2018 року по 25.06.2019 року.

В даному випадку спадкоємцямим, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою № 3348/02-12 від 24.09.2020 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи, згідно якої вбачається, що останні були зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на день смерті батька ОСОБА_3 ..

З копії спадкової справи вбачається, що на підставі заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 28.09.2020 року була заведена спадкова справа № 96/2020 після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та який проживав та був зареєстрований на день смерті по АДРЕСА_1 . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку АДРЕСА_1

З довідки виданої Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області № 3348/02-12 від 24.09.2020 року, про яку зазначено вище та яка наявна в матеріалах спадкової справи, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 з 30.11.1989 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Знятий з реєстраційного обліку, як померлий. На день смерті за цією адресою були зареєстровані і проживали: син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 30.07.2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 ; син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 20.09.2007 року по теперішній час та онук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з 26.09.2017 року по 28.11.2019 рік.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23 жовтня 2020 року, спадкоємцями майна ОСОБА_3 , 1960 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за АДРЕСА_1 , є його син ОСОБА_2 , Ѕ частка, та син ОСОБА_1 , Ѕ частка.

Згідно до ч. 1 ст. 12 та ч.ч. 3, 4 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами, частково здійснював погашення заборгованості за кредитним договором, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з його спадкоємців заборгованості по кредитному договору на загальну суму 10990 грн. 48 коп. (десять тисяч дев`ятсот дев`яносто гривень сорок вісім копійок).

Також на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов Акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - задовольнити повністю.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь позивача Акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-д, , рах. № НОМЕР_6 , МФО № 305299) заборгованість за кредитним договором б/н від 02.03.2006 року у розмірі 10990 грн. 48 коп. (десять тисяч дев`ятсот дев`яносто гривень сорок вісім копійок).

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-д, , рах. № НОМЕР_6 , МФО № 305299 ) судовий збір в сумі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-д, , рах. № НОМЕР_6 , МФО № 305299 ) судовий збір в сумі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 01 жовтня 2021 року.

Суддя Веселинівського районного

суду Миколаївської області А.О. Тустановський