Справа № 703/141/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Захарченко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання прав забудовника в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Смілянської міської ради про визнання прав забудовника в порядку спадкування за законом, просить визнати за нею право забудовника на житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , з правом здачі в експлуатацію та отримання на її ім`я документів, що посвідчують право власності на вказаний об`єкт нерухомості, в обгрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_2 18 березня 1988 року отримав у власність 11/20 частин будинку з належною частиною надвірних будівель в АДРЕСА_1 .

У подальшому позивач та її чоловік разом із іншим співласником будинку ОСОБА_3 вирішили знести вказаний будинок і на його місці побудувати два окремих будинка.

Крім того, землекористування поміж ОСОБА_2 та іншим співвласником старого будинку ОСОБА_3 , вирішено шляхом укладання мирової угоди, щодо розпоряджання та використання земельною ділянкою площею 764 кв.м.

Рішенням виконкому Смілянської міської ради №596 від 17 серпня 1995 року «Про дозвіл на будівництво громадян міста», у зв`язку з закінченням будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , виділено його в окреме домоволодіння, надано адресу АДРЕСА_1 , та закріплено земельну ділянку площею 462 кв.м., згідно мирової угоди.

Наказом Управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин міста виконкому Смілянської міської ради №35-а від від 19 червня 2020 року, упорядковано нумерацію об`єкта нерухомого майна-житлового будинку на АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , та надано йому адресу: АДРЕСА_1 .

Однак, ОСОБА_2 за життя не встиг отримати правовстановлюючі документи про належність йому вищезазначеного житлового будинку з погосподарськими будівлями.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги, у зв`язку з чим вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Інших спадкоємців не має.

Позивач в судове засідання не з`явився, але до суду від нього надійшла заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі досліджених письмових доказів судом встановлені наступні обставини.

За життя ОСОБА_2 18 березня 1988 року отримав у власність 11/20 частин будинку з належною частиною надвірних будівель в АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Смілянської ДНК Козюрою Н.І. 18 березня 1988 року. Право власності було зареєстровано у Смілянській дільниці ЧООБТІ, що підтверджується штампом.

Як вбачається із дозволу на проведення будівельних робіт від 15 серпня 1994 року та листа відділу архітектури і містобудування виконкому Смілянської міської ради №389 від 18 серпня 1994 року ОСОБА_2 отриав дозвіл на проведення будівельних робіт по будівництву нового житлового будинку замість частини старого по АДРЕСА_1 .

Землекористування поміж ОСОБА_2 та іншим співвласником старого будинку ОСОБА_3 , вирішено шляхом укладання мирової угоди, щодо розпоряджання та використання земельною ділянкою площею 764 кв.м., яка затверджена ухвалою Смілянського міського суду Черкаської області від 05 серпня 1994 року.

Рішенням виконкому Смілянської міської ради №596 від 17 серпня 1995 року «Про дозвіл на будівництво громадян міста», у зв`язку з закінченням будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , виділено його в окреме домоволодіння, надано адресу АДРЕСА_1 , та закріплено земельну ділянку площею 462 кв.м. згідно мирової угоди, укладеної з співвласниками.

Наказом Управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин міста виконкому Смілянської міської ради №35-а від від 19 червня 2020 року, упорядковано нумерацію об`єкта нерухомого майна-житлового будинку на АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , та надано йому адресу: АДРЕСА_1 .

Отже, після смерті ОСОБА_2 , про, що складено відповідний актовий запис за №3001 та підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 31 березня 2020 року серії НОМЕР_1 Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Однак, ОСОБА_2 за життя не встиг отримати правовстановлюючі документи про належність йому вищезазначеного житлового будинку з погосподарськими будівлями та спорудами та заповіту не залишив.

Вказані спірні правовідносини регулюються наступними нормами чинного законодавства.

Згідно ст.1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Факт родинного зв`язку позивача з спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 06 серпня 1983 року серії НОМЕР_2 .

Таким чином позивач по справі є спадкоємцем першої черги.

При зверненні із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Зайцевою О.А., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_2 в зв`язку з тим, що у відповідності до п.п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки право власності на спадкове майно не зареєстроване у відповідному органі державної реєстрації нерухомого майна, неможливо встановити право власності спадкодавця на нерухоме майно.

Як вбачається з відповіді нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори №63/02-14 від 20 січня 2021 року після смерті ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 . На підставі поданої заяви була заведена с/с №247/2020.

Відповідно до п. 4.18 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку .

Згідно ч 2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди тощо) виникає після завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання, тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з нормами ст.1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивач, з метою оформлення права власності (здійснення державної реєстрації, права) на майно звернувся з відповідною заявою до державного реєстратора, однак рішенням від 11 вересня 2020 року за №54004793 було відмовлено в державній реєстрації права власності.

За пунктом 8 роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування , якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.

Згідно із ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Аналогічна позиція викладена в постанові ВГСУ від 15 березня 2017 року по справі №909/935/15.

Згідно ст.331 ЦК України нерухоме майно підлягає державній реєстрації, яку може провести лише особа, яка його побудувала і яка є живою, а до моменту реєстрації вказане будинковолодіння вважається об`єктом незавершеного будівництва. Право власності на об`єкт незавершеного будівництва виникає незалежно від його державної реєстрації, адже відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав, державна реєстрація права на нерухоме майно - це вже офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно.

Пунктом 8 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки входять до складу спадщини.

У випадку невизнання прав забудовника в порядку спадкування на житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , яке за життя належало спадкодавцю, спадщина буде визнана відумерлою та перейде у власність територіальної громади Смілянської міської ради, що порушить права і законні інтереси ОСОБА_1 .

Підставою звернення до суду з даним позовом є той факт, що позивач не має можливості в нотаріальному порядку здійснити оформлення свого права на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, що зумовлено об`єктивними факторами, зазначеними в позові. Єдиною можливістю реалізації такого права є звернення до суду із позовом про визнання прав забудовника на житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 р. Про судову практику у справах про спадкування справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження.

У листі Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року N 19-32/319 "Щодо порядку оформлення документів у разі смерті власника нерухомого майна" визначено, що оскільки на нерухоме майно не було оформлено право власності, то таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку.

Згідно листа ВССУ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування, визнано правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.

Нормами ч.1 ст.39 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності та пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №461 встановлено прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку як нерухомого майна.

Також, статтею 5 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначено житловий будинок як об`єкт нерухомого майна, стосовно якого проводиться державна реєстрація прав.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При вирішенні вказаного позову, суд також приймає до уваги наступні позиції вищих суддів.

Позов про превентивний захист права власності може бути пред`явлений власником, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою (ВС/КГС,справа №910/5630/17, 11.04.18).

Положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на законних підставах (ВС/КЦС, №597/1070/15-ц, 06.06.18).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Судом встановлено, що покійний чоловік позивача за час свого життя набув право на законних підставах на будівництво житлового будинку на відведеній для цього земельній ділянці, покійний із позивачем - дружиною здійснили будівництво вказаного житлового будинку, що судом презюмується, оскільки останні перебували у зареєстрованому шлюбі, проте померлий не встиг у встановленому порядку зареєструвати право власності на побудований житловий будинок.

Враховуючи наведене та те, що після смерті чоловіка позивача відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, житловий будинок і він має право на спадкування за законом належних спадкоємцю прав, в тому числі прав забудовника на вказаний житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами; те, що позивач по справі являється єдиним спадкоємцем за законом, який звернувася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає); вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від нього причин у видачі такого йому було відмовлено.

На підставі викладеного суд вважає за можливе визнати за позивачем права забудовника спірного незареєстрованого житлового будинку з погосподарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.141, 259-265 ЦПК України, ст. 328,1218,1222,1268 ЦК України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання прав забудовника в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , право забудовника на житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , з правом здачі в експлуатацію та отримання на ім`я ОСОБА_1 документів, що посвідчують право власності на вказаний об`єкт нерухомості.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення (з дня складання повного тексту).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: В. О. Прилуцький