Справа № 242/3103/21
Провадження № 2/242/988/21
РІШЕННЯ

Іменем України

07 жовтня 2021 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирська І.М., при секретарі Гандзюк К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Авдіївської міської Військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області, третя особа: Авдіївська державна нотаріальна контора Авдіївського міського нотаріального округу, про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Авдіївської міської Військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області, третя особа: Авдіївська державна нотаріальна контора Авдіївського міського нотаріального округу, про зняття арешту з майна. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . У 2021 році позивач дізнався з Єдиного державного реєстру прав власності на нерухоме майно про наявність обтяження № 2261284 від 05.08.2005 року на його житловий будинок з надвірними будівлями, що внесено Авдіївською нотаріальною конторою Донецької області. Позивач зазначає, що він не має ніяких боргових зобов`язань, які могли вплинути на внесення інформації про обтяження. Згідно відповіді Авдіївського міського ВДВС від 19.05.2021 року відносно нього відсутні виконавчі документи щодо стягнення боргів. Згідно відповіді державного нотаріуса від 27.05.2021 року, відсутня будь-яка інформація по наявному обтяженню. У зв`язку з чим, він позбавлений можливості розпоряджатися своїм майном. Просить суд зняти арешт з будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 2261284, який внесений 05.08.2005 року Авдіївською державною нотаріальною конторою Авдіївського міського нотаріального округу Донецької області; виключити з Єдиного реєстру обтяжень заборону і відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 37819806 від 05.08.2005 року, номер обтяження 2261284, який внесений 05.08.2005 року Авдіївською державною нотаріальною конторою Авдіївського міського нотаріального округу Донецької області.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 18.06.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі.

Представник відповідача територіальної громади в особі Авдіївської міської Військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву, в якій просить суд слухати справу у його відсутність.

Третя особа представник Авдіївської державної нотаріальної контори Авдіївського міського нотаріального округу в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та технічного паспорту ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, інформації про державну реєстрацію обтяжень № 37819806 від 05.08.2005 року на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , 05.08.2005 року реєстратором - Авдіївською державною нотаріальною конторою Авдіївського міського нотаріального округу було накладено заборону за № 2261284 на підставі повідомлення, серія та номер:8, виданий 05.09.1997 р., видавник: не вказано.

Згідно листа № 94/01-16 від 27.05.2021 року, Авдіївська державна нотаріальна контора повідомляє, що згідно 15.1, 15.2 гл. XII Правил ведення нотаріального діловодства, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.12.2010 № 3253/5, на зберігання до державного нотаріального архіву передаються справи (наряди) нотаріальних документів постійного і тривалого (понад 10 років) зберігання в упорядкованому стані, а також закінчені у діловодстві документи довідкового та облікового характеру згідно з відповідними номенклатурами справ. Контора передає справи (наряди) нотаріальних документів через два роки після закінчення десятирічного строку їх зберігання у відповідній державній нотаріальній конторі згідно з графіком, затвердженим завідувачем державного нотаріального архіву. Паперові носії, тобто справи (наряди) нотаріальних документів постійного і тривалого (понад 10 років) зберігання Авдіївської державної нотаріальної контори по 2001 рік (включно), в тому числі документи (постанови, ухвали, повідомлення тощо) по накладенню і зняттю заборон та арештів відчуження нерухомого та рухомого майна, були передані на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву, тому надати будь-яку інформацію стосовно накладення арешту на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , неможливо.

Згідно відповіді Авдіївського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Харків) № 1723-23-2330 від 19.05.2021 року на примусовому виконанні в Авдіївському міському відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Харків) виконавчі документи щодо стягнення з ОСОБА_1 відсутні.

Згідно листа Авдіївської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області № 2621/01-15 від 14.07.2021 року Авдіївська міська військово-цивільна адміністрація не володіє інформацією щодо відомостей заборони відчуження об`єкта нерухомого майна та жодним чином не перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеним майном.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ст. 223 ЦК УРСР (норми якої діяли на час виникнення та припинення правовідносин, в забезпечення виконання яких було накладено заборони відчуження на майно) зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора).

Оскільки в судовому засіданні не встановлено наявності відповідного зобов`язання, в забезпечення виконання якого було накладено заборону відчуження на все майно, тому існування такої заборони на думку суду є втручанням у здійснення позивачем його права власності на нерухоме майно.

Статтею 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди.

Відповідно до ст.ст.316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд, право власності є непорушним. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. зареєстрованого в Мін`юсті 10.06.1999р.за №364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.

Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади.

У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

Відомості про обтяження на будинок були внесені Авдіївською державною нотаріальною конторою, як заборону, тому його зняття повинно відбуватись за правилами, встановленими п.п.2.1.1 п.2.1 Положення.

Згідно п.5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

Відповідно до ст.73 Закону України « Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири).

Відповідно до ст.74 Закону України « Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Судом встановлено, що позивач не може розпорядитись належним йому будинком, оскільки в реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься архівний запис про накладення заборони відчуження на вищевказаний будинок.

Згідно листа № 94/01-16 від 27.05.2021 року, в.о. державний нотаріус Авдіївської держнотконтори Цукурова М.І., повідомила ОСОБА_1 , що згідно інформації, що міститься в поданій Інформаційній довідці від 14.05.2021 р. № 256440510 заборона на нерухоме майно є архівним записом, що був перенесений з реєстрів, які на теперішній час припинили дію. Постановою до внесення відомостей до реєстру було повідомлення № 8 від 05.09.1997 року, видавник не вказаний.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до загальних засад державної реєстрації прав належить обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав).

Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек (частина 1статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно з абзацом 2 пункту 7 Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012 року № 1844/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 18.12.2012 року за №2102/22414, у разі коли при розгляді заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якої державній реєстрації підлягає припинення обтяження речового права на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в Державному реєстрі прав, встановлено наявність запису про таке обтяження в Реєстрах, державний реєстратор переносить відомості запису про таке обтяження до спеціального розділу Державного реєстру прав, після чого на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію припинення обтяження речового права на нерухоме майно вносить запис про припинення такого обтяження до Державного реєстру прав.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищевикладеного, суд враховує, що на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб, а саме шляхом зняття арешту з майна, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запису про арешт нерухомого майна та заборони його відчуження, суд приходить до наступного.

Вимога позивача про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запису про арешт нерухомого майна та заборони його відчуження у розумінні положень ч.2 ст.16 ЦК України не входить до компетенції суду.

Судове рішення про скасування обтяження, у разі набрання ним законної сили, є підставою для виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а тому в частині позовних вимог про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, необхідно відмовити, оскільки суд не може підміняти орган, до повноважень якого належить вчинення зазначених дій.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 316, 317, 321, 328, 391, 392, 1216-1217, 1268, 1296 ЦК України, ст. 34 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 109, 118-120, 214-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Територіальної громади в особі Авдіївської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області(місцезнаходження: 86065, Донецька область, м. Авдіївка, вул. Молодіжна, 5), третя особа: Авдіївська державна нотаріальна контора Авдіївського міського нотаріального округу (місцезнаходження: 85302, Донецька область, м. Покровськ, мкр. Гірник, 1) про зняття арешту з майна задовольнити частково.

Зняти арешт з будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 2261284, який внесений 05.08.2005 року Авдіївською державною нотаріальною конторою Авдіївського міського нотаріального округу Донецької області.

В решті вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Владимирська