Справа № 496/1237/21
Провадження № 2/496/1338/21
У Х В А Л А

29 березня 2021 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Горяєв І.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 24310 грн. за транспортний засіб згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу; витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмір 7700 грн.; судовий збір у розмірі 1362 грн.

Разом з позовною заявою, позивач надав заяву про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки «Subaru Tribeca», 2006 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить відповідачу ОСОБА_2 .

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 18 березня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову було відмовлено.

26.03.2021 року на електрону адресу суду від позивача ОСОБА_1 , надійшла повторна заява про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки «Subaru Tribeca», 2006 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить відповідачу ОСОБА_2 .

Заява мотивована тим, що у провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться вище вказана справа, предметом спору по даній справі є стягнення заборгованості за проданий автомобіль «Subaru Tribeca», 2006 року випуску. В п.6 договору передбачено, що продаж вищевказаного автомобіля вчинено за 6000 доларів США, з яких 1000 доларів США відповідач передав позивачу до підписання договору, а решту суми, яка складає 5000 доларів США зобов`язався виплачувати рівними частинами по 250 доларів до 01 вересня 2022 року щомісячно до кожного п`ятого числа відповідного місяця. Згідно умов вищевказаного договору, перший платіж відповідач повинен був здійснити не пізніше 10 січня 2021 року, а наступні платежі о п`ятого числа кожного місяця. Відповідач до 10 січня 2021 року кошти на рахунок позивача не перерахував. Після численних телефонних дзвінків до відповідача із проханням перерахувати кошти згідно умов договору відповідач перерахував на картковий рахунок позивача кошти у сумі 3400 грн., що еквівалентно 121,42 доларів США. Жодних інших платежів станом на 09.03.2021 року відповідач на рахунок позивача не здійснював. Відповідач не виконує свої зобов`язання з оплати за транспортний засіб за договором. Сума боргу відповідача станом на 09.03.2021 року складає 877,30 доларів США, що еквівалентно 24310,00 грн. На звернення з проханням сплатити кошти згідно умов договору за придбаний автомобіль, відповідач жодним чином не реагує, чим ухиляється від вирішення спору. Позивачу стало відомо, що відповідач намагається продати вище вказаний автомобіль третім особам, оскільки оголошення про його продаж розміщенні на офіційних майданчиках для продажу авто в мережі інтернет «Авто Ріа» та надано відповідне оголошення про продаж автомобіля. При телефонному спілкування відповідач повідомив, що не має наміру сплачувати кошти за проданий автомобіль. У зв`язку з вище викладеним позивач повторно звернувся до суду з вказаною заявою про забезпечення позову.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

На підставі ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Суд, перевіривши заяву про забезпечення позову, вважає, що вказана заява відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України підлягає поверненню заявникові, оскільки вона подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України з наступних підстав.

Згідно ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 18 березня 2021 року, заявнику було роз`яснено щодо необхідності зазначення пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Однак, подана повторно заява про забезпечення позову в порушення пункту 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Так, згідно із ч. 1-3 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

З аналізу вищевказаної норми цивільного процесу вбачається, що метою застосування заходів зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. Питання вжиття заходів зустрічного забезпечення вирішуються судом, який остаточно і визначає захід зустрічного забезпечення, який має бути вжитий в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

Заявник має зазначити в заяві про забезпечення позову пропозицію щодо зустрічного забезпечення, зокрема, щодо розміру грошової суми, яку він може внести на депозитний рахунок суду. Дана пропозиція враховується судом при визначенні остаточного розміру зустрічного забезпечення. У разі якщо позивач не має можливості внести відповідну суму, він має повідомити суду поважні причини відсутності такої можливості.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України в частині її змісту, оскільки не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, належного обґрунтування з посиланням на докази необхідності забезпечити позов саме в обраний спосіб.

На підставі викладеного та беручи до уваги те, що позивачем не дотримані вимоги закону при подачі заяви про забезпечення позову, оскільки остання не оформлена в порядку, встановленому ЦПК України, зазначене є перепоною для розгляду вказаної заяви по суті, у зв`язку з чим суд, на підставі ч. 10 ст. 153 ЦПК України, повертає вказану заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 187, 274, ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Горяєв І.М.