Житомирський апеляційний суд
Справа №280/1294/17 Головуючий у 1-й інст. Янчук В. В.
Категорія 84 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Григорусь Н.Й.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №280/1294/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі нерухомого майна,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,

на заочне рішення Коростишівського районного суду Житомирської області, ухвалене 13 травня 2019 року суддею Янчук В.В. у м. Коростишеві, повний текст рішення складено 23 травня 2019 року,

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , у якому, з урахуванням заяв від 20 грудня 2017 року та від 08 лютого 2019 року (а.с.32, 102) просив: поділити в натурі нерухоме майно, яке розташовано по АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку з надвірними будівлями між ним та відповідачкою по другому варіанту проведеної судової будівельно-технічної експертизи №21/09-2018 від 26 вересня 2018 року, припинивши право спільної часткової власності; встановити порядок користування земельною ділянкою за вищевказаною адресою по першому варіанту судової земельно-технічної експертизи №21/09-2018 від 26 вересня 2018 року та стягнути з ОСОБА_2 судові витрати.

Позов обґрунтовував тим, що відповідачка відмовляється добровільно провести поділ спірного нерухомого майна, яке належить їм на праві спільної часткової власності.

Заочним рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 травня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Поділено житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за варіантом №1 проведеної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи №21/09-2018 від 26 вересня 2018 року.

У власність ОСОБА_1 виділено, як окремий об`єкт нерухомого майна, приміщення в будинку: 1-2 кухню площею 6,6 кв.м, 1-3 житлову кімнату площею 9,3 кв.м, а всього по будинку 15,9 кв.м, що становить 31291 грн. Господарські будівлі та споруди Пг погріб, загальною вартістю 5843 грн. Всього по будівлям та спорудам вартість складає 37134 грн, та становить 1/4 частку домоволодіння.

У власність ОСОБА_2 залишено приміщення будинку: 1 - веранду, 1-1 коридор - площею 6,5 кв.м, 1-4 житлову кімнату - площею 9,2 кв.м., 1-5 житлову кімнату площею 13,3 кв.м, 1-6 вітальню - площею 11,1 кв.м, а всього по будинку 40,1 кв.м., вартістю 76937 грн. Господарські будівлі та споруди: Б - сарай, загальною вартістю - 12898 грн, В - літню кухню - загальною вартістю 15688 грн, Пг - погріб - загальною вартістю 5843 грн. Всього по будівлям та спорудам вартість складає 111366 грн та становить 3/4 частки домоволодіння.

Припинено право спільної часткової власності між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, виділеними співвласникам в житловому будинку, згідно варіанту №1, сторони зобов`язано провести відповідні ремонтно-будівельні роботи. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 02 березня 2021 року залишено заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі №280/1294/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі нерухомого майна без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати заочне рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 травня 2019 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

На її думку, суд першої інстанції, виділивши ОСОБА_1 в натурі ізольоване приміщення розміром 15,9 кв.м, в якому розміщена одна житлова кімната площею 9,3 кв.м та кухня 6,6 кв.м, не врахував Державні будівельні норми В.2.2.-15:2005, у яких визначено, що мінімальна площа однокімнатної квартири має становити не менше 30 кв.м, площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не меншою 15 кв.м, а мінімальна площа кухні - 7 кв.м.

Крім того, суд не врахував висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові у справі №6-1443цс16, в якій зазначено, що (виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено, якщо - це є технічно можливим. Тобто обом сторонам поділу має бути виділено приміщення, яке відповідатиме вимогам Державних будівельних норм.

ОСОБА_2 також вказала, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат становить 3960 грн, з яких: 960 грн - судовий збір за подання апеляційної скарги, 3000 грн орієнтована сума, яку вона очікує понести на оплату витрат за надання правничої допомоги.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 листопада 2015 року, виданого державним нотаріусом Коростишівської державної нотаріальної контори (спадкова справа №40/2015, зареєстровано в реєстрі № 2-943) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 47310776 від 10 листопада 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 . Частка ОСОБА_1 становить ј, а ОСОБА_2 - ѕ (а.с. 5, 7-8).

Домоволодіння житловий будинок АДРЕСА_2 , згідно даних технічного паспорта від 31 жовтня 2011 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 62,8 кв.м, житлової площі - 31,8 кв.м, допоміжної площі - 31,0 кв.м, до якого входять: 1 - веранда 6,8 кв.м, 1-1 коридор - 6,5 кв.м, 1-2 кухня - 6,6 кв.м, 1-3 житлова кімната 9,3 кв.м, 1-4 житлова кімната -9,2 кв.м, 1-5 житлова кімната 13,3 кв.м, 1-6 вітальня 11,1 кв.м, Б сарай, В літня кухня, Г навіс, Пгр- погріб, Пгр-1 - погріб, 1-2 огорожа (а.с. 7-11). Даний житловий будинок в натурі не поділено.

З висновку судової будівельно-технічної, оціночно-технічної та земельно-технічної експертизи № 21/09-2018 вбачається, що дійсна ринкова вартість спірного житлового будинку, господарських будівель і споруд становить 148500 грн. Поділ вказаного нерухомого майна, відповідно до часток співвласників в розмірі 1/4 та 3/4 - не вбачається можливим, тому експертом запропоновано два варіанти поділу житлового будинку із незначним відступом від розміру часток.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності визначається у порядку визначеному законом.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади (ч. 1 ст. 356 ЦК України).

Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 ЦК, відповідно до ч. 3 якої, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 6, 7 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 (зі змінами) роз`яснив, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначав, що ОСОБА_2 відмовляється вирішити питання про поділ нерухомого майна, співвласниками якого вони є, у добровільному порядку.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та виділивши позивачу в натурі його частку за варіантом № 1 висновку судової експертизи, суд виходив з того, що поділ будинку є технічно можливим, при цьому є незначний відступ від ідеальних часток (збільшення для позивача на 1,9 кв.м, що в грошовому еквіваленті становить на 9 грн більше).

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки, вирішуючи спір, суд правильно встановив характер правовідносин між сторонами та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно з`ясував обставини справи, дослідив надані сторонами докази та надав їм належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги та посилання представника відповідачки на те, що виділ часток нерухомого майна у даному випадку є технічно неможливим, що відображено у висновку експерта, є помилковими, спростовуються відповідним висновком будівельно-технічної, оціночно-технічної та земельно-технічної експертизи № 21/09-2018, у якому експерт вказав на неможливість поділу будинку відповідно до визначених часток співвласників, проте зазначив про технічну можливість поділу з незначним відступом від розміру часток.

Окрім того, судом апеляційної інстанції отримано копію рішення виконавчого комітету Коростишівської міської ради №235 від 26.07.2021, згідно якого погоджено запропонований варіант №1 поділу житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 , який зазначено у висновку експерта №21/09-2018 за результатами проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи, відповідно до якого суд першої інстанції здійснив поділ зазначеного спільного майна.

Посилання представника відповідача на неможливість прийняття такого рішення судом апеляційної інстанції є безпідставними, оскільки вирішення спору про поділ нерухомого майна у разі необхідності його переобладнання та перепланування, які передбачають втручання в несучі конструкції або інженерні системи загального користування, є неможливим без згоди відповідного органу державної влади на заплановані переобладнання та перепланування при реальному поділі житлового будинку. Тобто такий доказ має виключне значення для правильного вирішення даного спору, а тому був витребуваний судом апеляційної інстанції.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що виділена ОСОБА_1 частина будинку не відповідає Державним будівельним нормам В.2.2.-15:2005, у яких визначено, що мінімальна площа однокімнатної квартири має становити не менше 30 кв.м, площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не меншою 15 кв.м, а мінімальна площа кухні - 7 кв.м, також не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки площа виділеної відповідачці частини будинку відповідає вищевказаним нормам та її частці у праві власності на спільне майно.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, такі доводи були предметом дослідження суду із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи.

Посилання представника відповідачки в суді апеляційної інстанції на неможливість поділу будинку з огляду на те, що земельна ділянка, на якій розташований будинок, не приватизована, не були доводами апеляційної скарги. Крім того, такі посилання є безпідставними, враховуючи положення ст. 120 ЗК України, та не перешкоджають співвласникам вирішувати питання про поділ будинку в натурі.

Рішення суду є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а заочне рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 23 вересня 2021 року.