справа № 208/1085/21
№ провадження 2-з/208/18/21
УХВАЛА

Іменем України

23 лютого 2021 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Похваліта С.М.,

розглянувши заяву заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

в с т а н о в и в:

До адреси Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 січня 2013 року по цивільній справі про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_3 , до закінчення розгляду справи по суті.

Заявник ОСОБА_1 у своїй заяві просить суд зупинення стягнення на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 січня 2013 року, до вирішення справи по суті.

Свою заяву заявник мотивує тим, що між сторонами є спір щодо визначення виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та звільнення від сплати заборгованості по аліментам та з метою охорони його матеріально-правових інтересів від недобросовісних дій з боку відповідача з тим, що забезпечити йому реальне та ефективне виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали заяви, додані до неї документи, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. (частина 3 ст. 150 ЦПК України).

Як роз`яснено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається з матеріалів заяви ОСОБА_3 нібито протягом восьми років не пред`являла виконавчий лист до виконання та у січні 2021 року пред`явила лист до виконання, та для уникнення стягнення з нього грошових коштів, які будуть витрачатися ОСОБА_3 не за цільовим призначенням, а також для зупинення проведення інших виконавчих дій на виконання виконавчого листа заявник вважає, що є необхідність в зупиненні стягнення за рішенням суду про стягнення аліментів.

З урахуванням викладено суд приходить до висновку, що у своїй заяві заявником не доведена необхідність забезпечення позову, а саме зупинення стягнення на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 січня 2013 року про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не доведено, що між сторонами дійсно виник спір стосовно стягнення аліментів та чи дійсно невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 149-154, 260, 261 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Похваліта С. М.