ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» жовтня 2021 року

м. Харків

справа № 637/1090/14-ц

провадження № 22ц/818/4594/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Тичкової О. Ю., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Яковенко В. С.,

учасники справи:

заявник - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Д.В.,

боржниця - ОСОБА_1 ,

стягувач - Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Харківської філії Акціонерного товариства «Укртелеком»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Харківської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» та приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича на ухвалу Шевченківського районного суду Харківської області від 20 травня 2021 року в складі судді Островської Н.І.

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, боржниця: ОСОБА_1 , стягувач: Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Харківської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» звернувся до суду з поданням щодо встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Подання мотивовано тим, що 28 грудня 2020 року відкрито зведене виконавче провадження № 64007021 з виконання виконавчих листів № 637/1090/14-ц, виданих Шевченківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Харківської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 43 845,00 грн та витрати зі сплати судового збору - 438,45 грн.

Вказав, що з отриманих відповідей з відповідних установ встановлено, що боржниця немає відкритих рахунків в банках. В трудових відносинах не перебуває та заробітну плату, пенсію не отримує. Транспортні засоби та нерухоме майно на праві власності за боржником не зареєстровані, однак, є земельна ділянка.

24 лютого 2021 року на адресу реєстрації боржниці направлено виклик приватного виконавця. 02 квітня 2021 року приватним виконавцем складено акт про неявку за викликом та не надання пояснень стосовно не виконання рішення суду.

Зазначив, що виїздом приватного виконавця 18 лютого 2021 та 05 травня 2021 року за місцем реєстрації боржниці встановлено, що двері будинку зачинено, на неодноразові дзвінки дверей будинку ніхто не відчинив, про що складено відповідні акти.

З метою повідомлення боржниці про відкриті виконавчі провадження і виклику для надання пояснень щодо виконання рішення суду у газеті «Урядовий кур`єр» від 09 квітня 2021 року № 68 (6936) подано оголошення про виклик боржниці на 15 квітня 2021 року о 10-00 годині, проте боржниця не з`явилася, про що складено відповідний акт.

Вказав, що боржницею не вчинено будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду, що свідчить про злісне ухилення від виконання зобов`язань.

Просив встановити тимчасове обмеження у праві виїзду боржниці фізичної особи за кордон шляхом обмеження ОСОБА_1 права виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання боржницею своїх зобов`язань.

Ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області від 20 травня 2021 року у задоволенні подання приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Кудряшову Д.В. щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Харківської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» та приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Д.В. подали апеляційні скарги, в яких просили ухвалу скасувати, постановити нову, якою подання задовольнити.

Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Харківської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» мотивована тим, що суд першої інстанції при ухваленні судового рішення неповно з`ясував обставини у справі, не врахував того, що боржниця була повідомлена належним чином про факт наявності виконавчого провадження та необхідності виконання рішення суду, а висновки суду першої інстанції явно та вочевидь суперечать матеріалам справи. Вказав, що оскільки в матеріалах справи є поштова квитанція про відправку рекомендованим листом боржниці постанови про відкриття виконавчого провадження, вона вважається повідомленою належним чином та обізнана про факт наявності виконавчого провадження. Вважав, що матеріали справи свідчать про спрямованість боржниці на ухилення від виконання рішення суду.

Апеляційна скарга приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. містить доводи, які є аналогічні доводам подання.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи. 17 серпня 2021 року до суду апеляційної інстанції надійшло повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому зазначено, що ОСОБА_1 за місцем реєстрації відсутня, про що складено довідку про причини повернення/досилання. Оскільки судову повістку надіслано на останню відому адресу боржниці, вона вважається доставленою. 04 жовтня 2021 року від представника Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Харківської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. При цьому, зазначено, що апеляційні скарги він підтримує та просить їх задовольнити.

Заяв про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг вважає, що апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Харківської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» та приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. необхідно задовольнити, ухвалу суду скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що приватним виконавцем не зазначено та не надано доказів на підтвердження того факту, що саме обмеження боржниці у виїзді за кордон будь яким чином вплине на виконання боржником рішення суду та буде сприяти погашенню нею заборгованості.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою Харківського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» задоволено, рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 18 червня 2020 року скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 43 845,00 грн та витрати зі сплати судового збору - 438,45 грн.

На виконання вказаного судового рішення 09 листопада 2020 року Шевченківським районним судом видано виконавчі листи № 637/1090/14-ц (а.с.8,11).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. від 28 грудня 2020 року ВП № 64006842 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 637/1090/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» витрати зі сплати судового збору у розмірі 438,45 грн (а.с.14).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. від 28 грудня 2020 року ВП № 64006951 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 637/1090/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 43 845,00 грн (а.с.20).

На підтвердження відправлення копій постанов про відкриття виконавчих проваджень приватний виконавець надав копію фіскального чеку від 29 грудня 2020 року (а.с.19).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. від 28 грудня 2020 року ВП № 64006951 об`єднано виконавчі провадження № № 64006842 та 64006951 у зведене виконавче провадження № 64007021 (а.с.23).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. від 28 грудня 2020 року ЗВП № 64007021 накладено арешт на майно, що належить боржниці ОСОБА_1 (а.с.32-33).

Із відповідей ІСДП «НАІС» від 04 січня 2021 року вбачається, що боржниця на обліку в органах ДФС не перебуває. У МВС відсутні дані про зареєстровані за боржницею транспортні засоби(а.с.27,28).

Як вбачається з відповідей Пенсійного фонду України від 28 грудня 2020 року про осіб-боржників, які отримують пенсії та осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи боржниці інформацію не знайдено (а.с.27 зворот).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майн щодо суб`єкта № 238999242 від 28 грудня 2020 року за частковим співпадінням за ОСОБА_1 зареєстровано 2/5 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с.29-30).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. від 04 січня 2021 року ЗВП № 64007021 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржниці ОСОБА_1 (а.с.35).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. від 13 січня 2021 року ЗВП № 64007021 звернуто стягнення на доходи боржниці ОСОБА_1 , яка отримує заробітну плату у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форза» (а.с.39).

Як вбачається з відповіді Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 32-20-9-1426/0/19-21 від 24 лютого 2021 року за інформацією Міськрайонного управління у Харківському районі та м. Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, записи в яких здійснювались до 29 грудня 2012 року включно, обліковується запис про реєстрацію Державного акту для ведення садівництва садового товариства «Лісова дача № 47», зареєстрованого за № 286 від 17 жовтня 1995 року на ім`я ОСОБА_1 (ІПН в книгах відсутній). архівний примірник зберігається в Русько-Тишківської сільської раді (а.с.44).

Із відповідей Державної фіскальної служби 09 березня 2021 року вбачається, що боржник за вказаними у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває; податковий агент, який нараховує (сплачує) дохід на користь фізичних осіб 194 (а.с.45 зворот).

Як вбачається з відповідей Пенсійного фонду України від 09 березня 2021 року про осіб-боржників, які отримують пенсії та осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи боржниці інформацію не знайдено (а.с.45).

З відповіді Міністерства внутрішніх справи України від 09 березня 2021 року вбачається, що у МВС відсутні дані про зареєстровані за боржницею транспортні засоби (а.с.46).

Із повідомлення Управління споживчого ринку Департаменту адміністративних послуг та споживчого ринку № 248/0/505-21 від 04 березня 2021 року за ОСОБА_1 об`єкти торгівлі, ресторанного господарства та сфери побуту не обліковані (а.с.47).

Як вбачається з відповіді Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області № 7.0-057/2/3393-21 від 04 березня 2021 року, реєстру реєстрації техніки станом на 04 березня 2021 року за ОСОБА_1 на праві власності сільськогосподарська техніка, самохідні машини та механізми в управлінні не обліковуються (а.с.47 зворот).

Із відповіді Акціонерного товариства «Сбербанк» № 2081/4/07-2-5 БТ від 19 лютого 2021 року вбачається, що станом на 19 лютого 2021 року на ім`я боржниці ОСОБА_1 в банку відкритий рахунок з залишком 0,18 грн (а.с.48).

Як вбачається з відповіді Акціонерного товариства «Альфа-Банк» № 04438/БТ-32-б/б від 01 березня 2021 року ОСОБА_1 є клієнткою банку та їй відкрито картковий рахунок, але залишок коштів на рахунку відсутній (а.с.48 зворот).

Із відповіді Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-210219/3118 від 25 лютого 2021 року вбачається, що на ім`я боржниці ОСОБА_1 в банку відкритий рахунок з залишком 1,8 грн (а.с.51).

Як вбачається з відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форза» № 172 від 11 лютого 2021 року, ОСОБА_1 не є співробітником товариства та дохід не отримує (а.с.52).

18 лютого 2021 року, 03 березня 2021 року та 05 травня 2021 року приватним виконавцем складено акти приватного виконавця, за якими виїздом приватного виконавця за адресою, зазначеною у виконавчому документі та місцем реєстрації боржниці встановлено, що двері зачинено, на неодноразові дзвінки дверей, ніхто не відчинив (а.с.55-57).

З метою повідомлення боржниці про відкриті виконавчі провадження і виклику для надання пояснень щодо виконання рішення суду у газеті «Урядовий кур`єр» від 09 квітня 2021 року № 68 (6936) подано оголошення про виклик боржниці ОСОБА_1 на 15 квітня 2021 року о 12-00 годині (а.с.58).

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються статтею 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок розгляду подання державного (приватного) виконавця про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України регулюється статтею 441 ЦПК України.

Зокрема, статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосовано судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

За змістом пункту 19 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року із змінами, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Із змісту цього пункту вбачається, що ухилення боржника від виконання зобов`язань позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Так, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо.

Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Отже, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини, непереборної сили, події тощо.

На момент звернення до суду з вказаним поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі, про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Таким чином, під ухиленням від виконання зобов`язання варто розуміти такі дії чи бездіяльність з боку боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним рішення суду, за наявності при цьому можливостей вчинити дії в порядку його виконання та за відсутності об`єктивних обставин, які перешкоджають виконанню.

Проте, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення статті 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

У статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» наведені підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон.

Так, згідно пункту 5 частини 1 статті 6 цього Закону право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Разом з тим, сам факт наявності невиконаного рішення суду чи іншого органу боржником не є відповідно до цього Закону підставою для тимчасової заборони виїзду особи за кордон без обов`язкового визначення дій боржника по ухиленню від виконання рішення.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, слід розуміти як будь-які навмисні, свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо), і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

При цьому, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, Європейський Суд зазначає, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78 - 82).

Відповідно до другого абзацу статті 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що повинен існувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

У справі «Гочев проти Болгарії» Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у частині 3 статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто, бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Таким чином, для вирішення питання про обмеження у праві виїзду за межі України боржника згідно вказаних правових норм необхідним елементом є пропорційність втручання у конвенційне право особи на вільне пересування, наявність справедливого балансу між публічним інтересом у демократичному суспільстві щодо належного виконання обов`язкових рішень суду та інших органів чи посадових осіб та гарантій на вільне пересування особи.

З аналізу приписів статті 81 ЦПК України у системному зв`язку з пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що саме на виконавця покладено обов`язок надання доказів стосовно наявності навмисного чи іншого свідомого ухилення боржника від виконання обов`язків за рішенням суду, та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 та зареєстрованої Міністерством юстиції України від 2 квітня 2012 року № 489/20802 в поданні державного виконавця про обмеження виїзду боржника за межі України повинно зазначатись, зокрема, і підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Системний аналіз наведених положень, дає підстави для висновку, що законодавством України передбачено надіслання копій постанов виконавця та інших документів виконавчого провадження боржнику саме за адресою, зазначеною у виконавчому листі.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеного у постанові від 06 квітня 2020 року у справі № 161/11434/17 (провадження № 61-597св19).

Виконавець не повинен пересвідчуватися в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки це суперечить положенню частини першої статті 28 Закону № 1404-VIII, згідно з якою копія постанови про відкриття виконавчого провадження направляється рекомендованим поштовим відправленням, та боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 28 січня 2021 року у справі № 643/8028/15 (провадження № 61-10442св20), від 18 березня 2021 року у справі № 520/10954/15-ц (провадження № 61-7198св20), від 26 липня 2021 року у справі № 757/33710/14-ц (провадження № 61-6879св21), від 11 серпня 2021 року у справі № 619/4981/13-ц (провадження № 61-18721св20).

Матеріали справи свідчать про те, що постановою Харківського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» задоволено, рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 18 червня 2020 року скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 43 845,00 грн та витрати зі сплати судового збору - 438,45 грн.

На виконання вказаного судового рішення 09 листопада 2020 року Шевченківським районним судом Харківської області видано виконавчі листи № 637/1090/14-ц.

Постановами приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. від 28 грудня 2020 року ВП № 64006842 та ВП № 64006951 відкрито виконавчі провадження з виконання виконавчих листів № 637/1090/14-ц, виданих 09 листопада 2020 року Шевченківським районним судом Харківської області, копії яких направлено на адресу боржниці, вказаної у виконавчих листах.

Таким чином, ОСОБА_1 вважається повідомленою про початок примусового виконання рішень, оскільки їй надіслано постанови про відкриття виконавчих проваджень за адресою, зазначеною у виконавчих документах.

Також, матеріали справи свідчать про те, що з жовтня 2020 року судове рішення не виконується. З грудня 2020 року на примусовому виконанні знаходяться виконавчі листи на загальну суму 44 283,45 грн та в добровільному порядку до теперішнього часу ОСОБА_1 суму боргу не погасила, на виклики державного виконавця не з`являлася.

Державним виконавцем було здійснено ряд необхідних виконавчих дій з метою розшуку доходів та майна боржниці ОСОБА_1 та проведені всі необхідні виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

В своєму поданні державний виконавець посилався на те, що ухилення боржниці від виконання судового рішення носить суб`єктивний характер, який полягає у навмисному, свідомому невиконанні нею боргових зобов`язань, про які боржниці достеменно відомо, як і про існування виконавчого провадження.

Як підтверджено матеріалами справи, свідоме ухилення боржниці від виконання судового рішення полягає в тому, що вона навмисно не з`являється на виклики до приватного виконавця. Навіть і після того, як було надано оголошення в засобах масової інформації. Вона не надала у строк, встановлений приватним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі, про майно, яким вона володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, письмово не повідомила приватного виконавця про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні їй від інших осіб. Її бездіяльність за наявності при цьому можливостей вчинити дії в порядку його виконання, відомості про які містяться в матеріалах справи, та за відсутності об`єктивних обставин, які перешкоджають виконанню, свідчать про її ухилення та є підставою для її тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

Враховуючи, що приватним виконавцем добросовісно виконувалися всі виконавчі дії щодо виконання судового рішення, а також, виходячи з доведеності свідомого ухилення боржниці від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням суду, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відмови в задоволенні подання приватному виконавцю.

Доводи апеляційних скарг спростовують висновки суду першої інстанції, а тому, колегія суддів вважає за необхідне судове рішення скасувати та задовольнити подання приватного виконавця щодо встановлення тимчасового обмеження боржниці ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Харківської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» та приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду Харківської області від 20 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича, боржниця: ОСОБА_1 , стягувач: Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Харківської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» щодо встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду боржниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , за межі України без вилучення паспортного документа до виконання нею боргових зобов`язань.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О. Ю. Тичкова

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 06 жовтня 2021 року.