Справа 487/4405/20
Провадження № 22-ц/812/1931/21
У Х В А Л А

20 вересня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ямкової О. О.,

суддів Лисенка П. П., Локтінової О. В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду міста Миколаєва від 1 вересня 2021 року, постановлену по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики удаваним та застосування наслідків недійсності правочину, -

В С Т А Н О В И В:

За матеріалами провадження ОСОБА_1 звернулась з заявою про зустрічне забезпечення позову ОСОБА_2 пред`явленого до неї про визнання договору позики удаваним та застосування наслідків недійсності правочину, посилаючись на наявність ухвали місцевого суду від 30 червня 2021 року про часткове задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на належне їй нерухоме майно.

За такого, вказуючи на накладення арешту просила суд про зустрічне забезпечення, шляхом зобов`язання позивача внести протягом 10 днів з дня постановлення ухвали на депозитний рахунок Заводського районного суду міста Миколаєва 772 850 грн, що на її думку відповідає орієнтовній вартості належного їй нерухомого майна.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 1 вересня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про зустрічне забезпечення позову.

Не погодившись із такою ухвалою, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку, подавши 16 вересня 2021 року апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали скарги, суд доходить до висновку про необхідність повернення апеляційної скарги на ухвалу Заводського районного суду міста Миколаєва від 1 вересня 2021 року, виходячи з наступного.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 353 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду.

Згідно вищевказаної норми ухвали про відмову у зустрічному забезпеченні позову оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду - не підлягають, оскільки в пункті 5 частини 1 статті 353 ЦПК України зазначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зустрічного забезпечення або зміни чи скасування зустрічного забезпечення.

Разом з тим, відповідно до правових висновків, висловленого Верховним Судом у постановах від 31 жовтня 2019 року у справі № 521/18597/18, від 20 грудня 2019 року у справі № 306/513/16-ц і від 19 листопада 2020 року у справі № 520/14591/18, від 17 березня 2021 року у справі №439/1347/19, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про зустрічне забезпечення не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення, тобто, оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе разом з рішенням суду по суті спору.

Відповідно до положень п. 4. ч.5 ст. 357 ЦПК України, якщо особою подано апеляційну скаргу на ухвалу, що не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції.

За такого, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України зазначені обставини є підставою для повернення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду міста Миколаєва області від 1 вересня 2021 року про відмову у зустрічному забезпеченні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики удаваним та застосування наслідків недійсності правочину повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий О. О. Ямкова

Судді П. П. Лисенко

О. В. Локтіонова