Дата документу 30.03.2021 Справа № 333/3770/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 333/3770/20 Головуючий у 1 інстанції: Варнавська Л.О.
№ 22-ц/807/1251/21 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар Бабенко Т.І.

розглянувши цивільну справу заапеляційними скаргами ОСОБА_1 та Акціонерного товариства «Запоріжгаз» на рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 06 січня 2021 року та апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Запоріжгаз» на ухвалу того ж суду від 12 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , який діє від себе особисто та від імені та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , 2008 р.н. та ОСОБА_5 , 2014 р.н. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут» та Акціонерного товариства «Запоріжгаз» про захист прав споживачів, визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

В липні 2020 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , який діє від себе особисто та від імені та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , 2008 р.н. та ОСОБА_5 , 2014 р.н. звернулися до суду із позовом до ТОВ «Запоріжгаз Збут» та АТ «Запоріжгаз» про захист прав споживачів, визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 , 1985 р.н., ОСОБА_5 , 2014 р.н., ОСОБА_4 , 1937 р.н. Фактично за цією адресою мешкають ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , 2014 р.н., ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , 2008 р.н. Вказане домоволодіння на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , яка в даному домоволодінні не проживає та не зареєстрована. Мешканці, які проживають в даному домоволодіння є побутовими споживачами природного газу, який використовуються для опалення та приготування їжі. На ОСОБА_2 відповідачами відкрито лицевий рахунок № НОМЕР_1 . З липня 2019 року ОСОБА_1 почали нараховувати борг. ОСОБА_2 звернулась з відповідною претензією до ТОВ «Запоріжгаз збут» та АТ «Запоріжгаз» з вимогою провести перерахунок. Відповідачі вказану претензію не задовольнили. 18.12.2019 р. ОСОБА_2 звернулась з позовною заявою до відповідачів про зобов`язання проведення перерахунку, оскільки не згодна з наявним боргом до Комунарського районного суду м. Запоріжжя. 21.12.2019 р. працівники АТ «Запоріжгаз» шляхом механічного від`єднання газопроводу на вводі, демонтажем крану вводу та встановленням заглушки припинили газопостачання позивачам. Ніяких документів не було залишено. Механічне від`єднання відбулось на території домоволодіння. Письмових попереджень щодо наміру припинити газопостачання позивачам з боку відповідача не направлялось. Копію акту про припинення газопостачання позивачі змогли отримати лише в лютому 2020 року разом з судовим наказом, який був скасований. Позивачі вважають, що припинення газопостачання до домоволодіння АДРЕСА_1 є незаконним та таким, що порушує права побутових споживачів на отримання житлово-комунальної послуги з газопостачання.

Крім того, позивачі вказують, що ТОВ «Запоріжгаз збут» не мав права 21.12.2019 р. подавати заяву (повідомлення) про припинення газопостачання, оскільки попередньо з ТОВ «Запоріжгаз збут» на адресу позивачів не надходило повідомлень. Тим самим відповідач ТОВ «Запоріжгаз збут» порушили вимоги Типового Договору постачання природного газу побутовим споживачам та Правила постачання природного газу.

21.12.2019 року газопостачання було припинено АТ «Запоріжгаз» без участі позивачів, на акті про припинення газопостачання відсутні будь-які підписи позивачів, є лише посилання на те, що начебто ОСОБА_4 відмовилась від підпису. АТ «Запоріжгаз» в розумінні ЗУ «Про ринок природного газу» є оператором ГРС, який розподіляє природний газ побутовим споживачам газорозподільними системами (мережами). Оскільки позивачі фактично сплачували за спожитий природний газ, тому вони приєдналися до умов типового Договору розподілу природного газу. Копія акту про припинення газопостачання на адресу споживача не направлялась, будь-яких повідомлень з боку АТ «Запоріжгаз» про проведення робіт з відключення газопостачання на об`єкті позивачів 21.12.2019 р. на адресу позивачів не надходило, що суперечить п.1 глави 6 розділу 7 Кодексу газорозподільних систем. Відповідач АТ «Запоріжгаз» порушив принцип рівності сторін договору, так як позивачі були позбавлені можливості сплачувати за фактично отриманий газ та оскаржували дії ТОВ «Запоріжгаз збут» до них та до суду. Також позивачі були позбавлені можливості захистити свої права, тобто відповідач АТ «Запоріжгаз» навмисно відключив позивачів від газопостачання для спонукання сплатити не існуючий борг, при цьому позивачі не мали можливості отримати газопостачання від іншого суб`єкту господарювання. Посилаючись на п. 28 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, п.8.3 розділу VІІІ Постанови НКРЕКП №2498, п. 8.3 розділу VІІІ Постанови НКРЕКП №2500, кодексу ГРМ, зазначає, що саме оператор ГРМ повинен відновити газопостачання за власні кошти в разі безпідставного припинення газопостачання, оскільки відповідач ТОВ «Запоріжгаз збут» не має технічних можливостей проводити підключення.

Крім того, позивачі вказують, що діями відповідачів їм спричинена моральна шкода. Так, позивачка ОСОБА_4 є інвалідом 2-ї групи, використовувала природний газ для приготування їжі та опалення. Газопостачання було відключено в опалювальний період. У зв`язку з відсутністю газопостачання ОСОБА_4 та інші позивачі, що мешкають в даному житловому будинку змушені були нести додаткові витрати на придбання електричних опалювальних приладів, а також електричних приладів для приготування їжі. Оскільки електропроводка домоволодіння не розрахована на велику кількість електроприладів, то позивачі були змушені слідкувати за роботою електроприладів, так як світло постійно відключалось. Тобто, фактично змінився звичайний ритм життя ОСОБА_4 , вона нервувалася, постійно приймала заспокійливі ліки, викликала швидку допомогу. Позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_5 є малолітніми дітьми. У зв`язку з відсутністю опалення доводилось ходити одягненими, діти постійно хворіли. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 також спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що був змінений звичний ритм їхнього життя. Вони повинні були докладати зусилля для організації свого життя, яке виразилось в тому, що потрібно було постійно слідкувати за електроприладами, заспокоювати дітей, лікувати їх. Також вони були змушені постійно піклуватись про здоров`я ОСОБА_4 , викликати швидкі, купувати їй ліки та заспокоювати.

Посилаючись на вищезазначене просили суд, визнати неправомірними (незаконними) дії ТОВ «Запоріжгаз збут» щодо подання заяви (повідомлення) до АТ «Запоріжгаз» про припинення газопостачання позивачам як побутовим споживачам природного газу; стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 10000 грн., на користь ОСОБА_5 15000 грн., на користь ОСОБА_5 15000 грн., ОСОБА_1 5000 грн., ОСОБА_3 5000 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 06 січня 2021 року позовну заяву задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Акціонерного товариства «Запоріжгаз» з відключення газопостачання в будинок АДРЕСА_1 21 грудня 2019 року.

Зобов`язано Акціонерне товариство «Запоріжгаз» відновити газопостачання в будинок АДРЕСА_1 .

Стягнуто з Акціонерного товариства «Запоріжгаз» на користь держави судовий збір в сумі 1681,60 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Також не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, АТ «Запоріжгаз» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12 лютого 2021 року у задоволенні заяви АТ «Запоріжгаз» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду АТ «Запоріжгаз» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою заяву АТ «Запоріжгаз» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власницею 21/50 часток будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування житлового будинку (а.с.25).

Як вбачається з копій паспортів в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_4 (а.с.20), ОСОБА_3 (а.с.17)

Також судом першої інстанції встановлено що АТ «Запоріжгаз» є оператором газорозподільної системи, тобто суб`єктом господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Тож ТОВ Запоріжгаз збут з 01.07.2015 р. є постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям на території Запорізької області.

Відповідно до постанови НКРЕКП від 28.05.2015 р. №1652 ТОВ «Запоріжгаз збут» отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу за регульованим тарифом на території міста Запоріжжя та Запорізької області.

При розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи з огляду на надані сторонами докази та визначено законодавчі норми, які регулюють спірні відносини сторін.

Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано Законом України "Про захист прав споживачів", Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність", Законом України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу", Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи.

У відповідності до пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу ГРМ, споживач природного газу (споживач) фізична особа, фізична особа підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

У відповідності до пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу ГРМ, оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу (далі - Типовий договір), який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної поставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів. Зокрема, п. п. 1.1-1.3 розд. І Типового договору визначено, що Типовий договір (далі Договір) розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року №2494. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вона є власницею частини домоволодіння за цією адресою, саме на її ім`я за цією адресою у відповідачів відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , протягом 2018-2020 років ОСОБА_2 здійснювалась оплата за спожитий газ за цією адресою, тобто Типовий договір фактично укладений, що визнають сторони.

Згідно правовстановлюючих документів ОСОБА_6 є власницею частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 зареєстровані також в б. АДРЕСА_1 .

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано відповідачем, за цією адресою знаходиться житловий будинок, власником якого є три особи, одна з них ОСОБА_2 , її частина домоволодіння відокремлена огорожею, має свій окремий вхід. На цю частину домоволодіння була присвоєна літера «Б» за рішенням виконавчого комітету.

Проте, газопостачання відключено яке подавалось саме в будинок АДРЕСА_1 . За даними особового рахунку та повідомлень, які надсилались на ім`я ОСОБА_2 адреса вказана також саме б. 39 Б. Тобто, сторони фактично визнають та підтверджують, що газопостачання надавалось саме до будинку АДРЕСА_2 , також сторони визнають, що споживачем є саме ОСОБА_2 . Таким чином, має місце різниця в нумерації будинку позначена додатковою літерою, яка пояснюється розміщенням на території домоволодіння декількох власників. Вказані обставини дають підстави суду вважати, що ОСОБА_2 є споживачем послуг газопостачання в будинку АДРЕСА_1

21.12.2019 року в будинку АДРЕСА_1 було припинено газопостачання, що підтверджується актом про припинення (обмеження) газопостачання. З цього акту вбачається, що споживачем зазначена ОСОБА_2 , особовий рахунок НОМЕР_1 . Проведено припинення газопостачання за подання постачальником письмової заяви про припинення газопостачання. Проведення газопостачання проведено шляхом механічного від`єднання газопроводу на вводі, демонтаж крану вводу, встановлення заглушки, пл.С46213375. маються підписи двох представників АТ «Запоріжгаз» та відмітка про те, що була присутня ОСОБА_4 , відмова від підпису.

Згідно наданих ТОВ «Запоріжгаз збут» відомостей про фінансовий стан абонента ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 станом на листопад 2019 року рахувалась заборгованість за газопостачання на суму 14601,48 грн. (а.с.80-81).

Сторонами не заперечується та обставина, що газопостачання було припинено у зв`язку з несплатою заборгованості.

07.10.2019 року на адресу: м. Запоріжжя, вул. Річкова, б. 39 Б ТОВ «Запоріжгаз збут» ОСОБА_2 було направлено повідомлення про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості. В ньому зазначено, що станом на 07.10.2019 за особовим рахунком НОМЕР_1 накопичена заборгованість за послуги з газопостачання в сумі 13022,63 грн. Якщо заборгованість в сумі 13022,63 грн. не буде погашена в строк до 17.10.2019 р., споживач самостійно зобов`язаний припинити споживання природного газу шляхом перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та надати безперешкодний доступ працівникам АТ «Запоріжгаз» для здійснення заходів з примусового припинення газопостачання (а.с.82). Вказане повідомлення було направлено рекомендованим листом, з повідомлення про вручення якого вбачається, що воно отримане 17.10.2019 р. ОСОБА_2 (а.с.83).

13.11.2019 р. ТОВ «Запоріжгаз збут» направило директору технічному АТ «Запоріжгаз» доручення на припинення газопостачання, в тому числі за адресою АДРЕСА_1 , споживач ОСОБА_2 з 09-00 год. 21.11.2019 р. (а.с.84-85).

Згідно з п. 17 Правил № 2496 якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення (з відміткою про вручення) з вимогою самостійно припинити споживання природного газу за рахунок перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника постачальника за пред`явленням службового посвідчення на об`єкт для пломбування запірних пристроїв, що має здійснюватися з дотриманням техніки безпеки. При цьому в повідомленні про припинення споживання природного газу постачальник має зазначити підстави та дату припинення газоспоживання, яка не може бути раніше ніж через три дні після дати отримання повідомлення.

Постачальник має право здійснити заходи з припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ. Для цього постачальником має бути укладений з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам. При необхідності здійснення заходів з обмеження чи припинення газопостачання споживачу Оператором ГРМ постачальник надсилає Оператору ГРМ відповідне письмове повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність здійснення ним заходів з припинення/обмеження розподілу природного газу споживачу, копію якого надсилає споживачу (з позначкою про вручення), в якому повинен зазначити підстави припинення, дату та час, коли необхідно припинити розподіл природного газу на об`єкт споживача. У такому разі Оператор ГРМ відповідно до умов укладеного договору на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання, здійснює в установленому порядку припинення розподілу природного газу на об`єкт споживача, після чого повідомляє про це постачальника.

ОСОБА_2 отримала повідомлення від ТОВ «Запоріжгаз збут» про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості 17.10.2019 р., а з дорученням на відключення будинку позивача ОСОБА_2 від газопостачання ТОВ «Запоріжгаз» звернулось 13.11.2019 року, тобто майже через місяць після отримання ОСОБА_2 повідомлення про необхідність сплатити заборгованість та можливість припинення газопостачання.

Суд першої інстанції критично оцінив доводи представника позивача ОСОБА_1 , що у вказаному повідомленні про вручення рекомендованого листа містить підпис іншої особи, не ОСОБА_2 , виходячи з такого. Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені Постановою КМУ №270 від 05.03.2009 року (п.99) вказують, що рекомендовані поштові відправлення адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Таким чином, працівник поштового зв`язку мав право вручити рекомендований лист адресований ОСОБА_2 будь-якому повнолітньому члену родини.

Відповідно до частини першої статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до пункту 25 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 (далі Правила) побутовий споживач є відповідальним за несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за надані послуги з газопостачання.

Згідно із пунктом 27 розділу ІІІ Правил постачальник є відповідальним за безпідставне припинення газопостачання.

Пунктом 30 розділу ІІІ Правил визначено, що у разі коли між побутовим споживачем і постачальником не досягнуто згоди про надання послуг з газопостачання, розмір їх оплати, відшкодування збитків, спірні питання вирішуються в судовому порядку.

Разом з тим, відповідно до пункту 4. 11 Типового договору, якщо Споживач не погоджується з рахунком Постачальника (не згоден із розрахованою сумою тощо) та має намір оскаржувати його, Споживач сплачує рахунок у тій частині, що ним не оспорюється. При цьому Споживач у зручний для нього спосіб (за телефоном, визначеним на сайті Постачальника, через особистий кабінет або письмово) має звернутися до Постачальника за відповідними роз`ясненнями.

Матеріали даної справи не містять даних про звернення ОСОБА_2 до ТОВ «Запоріжгаз збут» за відповідними роз`ясненнями щодо нарахованої заборгованості від 07.10.2019 р., чи сплати рахунку в тій частині, що ним не оспорюється.

Як зазначив суд першої інстанції, суд не може врахувати в якості доказу оспорення суми лист №69703-Лв-4980-0819 ТОВ «Запоріжгаз збут» від 05.08.2019 р. Оскільки цей лист є відповіддю на заяву ОСОБА_2 від 19.07.2019 р., ним було відмовлено в перерахунку, з роз`ясненням причин. На той час заборгованість складала 4695,56 грн. Повідомлення про наявність заборгованості на суму 13022,63 грн. та можливе припинення газопостачання направлялось відповідачем 1 через 2 місяці після направлення листа №69703-Лв-4980-0819. Ця заборгованість позивачем не оспорювалась.

Таким чином, станом на 13.11.2019 р. заборгованість за поставлений газ була не оспорена, повідомлення про існуючу заборгованість та можливе відключення було отримано споживачем ОСОБА_2 , отже, в діях відповідача ТОВ «Запоріжгаз збут», які виразилися в направленні заяви (повідомлення) до АТ «Запоріжгаз» про припинення газопостачання, суд порушень не знайшов.

15.11.2019 р. о 15:45 год. АТ «Запоріжгаз» на адресу: м. Запоріжжя, вул. Річкова, б. 39 Б направило рекомендований лист з повідомленням про припинення розподілу природного газу. Вказано, що у відповідності до пункту 3 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем повідомляють про припинення розподілу природного газу. Підставою припинення розподілу природного газу є отримання письмової заяви про припинення від постачальника природного газу ТОВ «Запоріжгаз збут» у зв`язку з наявною заборгованістю за спожитий природний газ. Розподіл природного буде припинений 21.12.2019 р. (а.с.104-105). Повідомлення про вручення рекомендованого листа відсутнє.

Відповідно до п.п.1 п.1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у випадку несвоєчасної та/або неповної оплати послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу.

Згідно з абз.2 п. 1 гл.7 р.VІ Кодексу газорозподільних систем (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1-6 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надати повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу).

Позивач посилається на те, що відповідачем АТ «Запоріжгаз» порушено порядок повідомлення про припинення газопостачання.

З такими доводами позивача погодився суд першої інстанції.

Так, суд встановив та це не оспорено сторонами, повідомлення про припинення газопостачання АТ «Запоріжгаз» направило ОСОБА_2 15.11.2019 р. рекомендованим листом. Повідомлення про вручення рекомендованого листа суду не надано. Будь-яких інших доказів щодо вручення повідомлення споживачі ОСОБА_2 також не надано.

Враховуючи, що припинення газопостачання до будинку АДРЕСА_1 відбулось 21.11.2019 р., тобто через 6 днів після відправлення поштовим зв`язком повідомлення, з яких два дні припали на вихідні, суд першої інстанції правомірно вважав, що були недотримані вимоги закону про своєчасне, не менше ніж за три дні, повідомлення про припинення газопостачання.

Отже, відповідач АТ «Запоріжгаз» не дотримався вимог абз.2 п. 1 гл.7 р.VІ Кодексу газорозподільних систем та відключив газопостачання до будинку АДРЕСА_1 незаконно, дії оператора ГРМ в частині припинення споживачу ОСОБА_2 газопостачання були неправомірними, отже позов в частині неправомірними дії Акціонерного товариства «Запоріжгаз» з відключення газопостачання в будинок АДРЕСА_1 21 грудня 2019 року підлягає задоволенню.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про те, що порушене право споживача ОСОБА_2 підлягає захисту шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом невірно встановлені фактні обставини щодо користування будинками та права власності на них. то вони не впливають на законність оскаржуваного судового рішення, позаяк судом було задоволено позов про поновлення газопостачання з підстав порушення прав споживача на завчасне повідомлення про строки припинення газопостачання.

Також як правильно зазначив суд першої інстанції доводи позову щодо способу припинення газопостачання не впливають на висновки суду щодо вирішених питань,

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд дійшов переконливих висновків про відсутність підстав для відшкодування.

Пунктом 36 Правил надання населенню послуг з газопостачання передбачено, що газопостачальне та газорозподільне підприємство несуть відповідальність згідно із законодавством, у тому числі, за безпідставне припинення газопостачання.

Отже, відповідальність газопостачального та газорозподільного підприємства щодо відшкодування шкоди, у тому числі моральної шкоди, передбачена саме перед споживачем.

судом першої інстанції також враховано, що споживачем постачання газу є саме позивачка ОСОБА_2 , як єдина власниця будинку, на яку відкритий особовий рахунок, від імені якої вносяться платежі за спожитий газ. Висновки суду обґрунтовані системним аналізом понять «споживач», які містяться в Правилах постачання природного газу затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 (п.5 розділ І), які визначають побутового споживача як фізичну особу, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень; в ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено індивідуального споживача як фізичну особу, яка є власником нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою укладено договір про надання житлово-комунальних послуг.

Судом було враховано також позивачкою ОСОБА_2 позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не заявлялись.

Позовні вимоги заявлені особами, зареєстрованими в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , позивачем, незареєстрованим у вказаному будинку - ОСОБА_1 від себе особисто та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_5 .

Доказів того, що ОСОБА_1 , фактично проживає, а неповнолітні ОСОБА_5 , ОСОБА_5 зареєстровані та фактично проживають за вказаною адресою суду не надано.

Відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вказані позивачі не перебувають у договірних відносинах із відповідачами з приводу постачання газу в будинок АДРЕСА_1 , оскільки власницею будинку є ОСОБА_2 , лише з нею укладений договір на постачання газу, вона є платником за спожитий газ, до неї пред`являлися відповідачем ТОВ «Запоріжгаз збут» вимоги про стягнення заборгованості за спожитий газ.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, судова колегія також враховує, що відновлення газопостачання є компенсацією порушеного права, до того ж дії відповідача щодо припинення газопостачання визнані неправомірними лише з підстав порушення строків повідомлення споживачів про припинення газопостачання.

Позивачами не оспорений розмір заборгованості, не надано відомостей про те, що ними здійснювалася своєчасна оплата послуг з газопостачання.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно відмовив у відшкодуванні моральної шкоди та підстав для скасування оскаржуваного судового рішення за апеляційною каргою позивачів, судова колегія не вбачає.

Не є переконливими також доводи відповідача щодо необхідності стягнення на їх користь витрат на правову допомогу.

Так, за положеннями ст. 141 ЦПК судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позов задоволено частково, дії відповідача визнані неправомірними.

В матеріалах справи на час розгляду справу були відсутні посилання відповідача на передбачувані витрати на правову допомогу, не надавався розрахунок таких витрат з детальним зазначенням кожного виду робіт, не надано відповідних доказів про те, що правову домогу надавало зазначене відповідачем адвокатське об`єднання, а договору про надання правової допомоги адвокатом Грамчук не надано, а відтак витрати на правову допомогу не можуть бути покладені на позивачів.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Акціонерного товариства «Запоріжгаз» залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 06 січня 2021 рокута ухвалу цього ж суду від 12 лютого 2021 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 5 квітня 2021 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков