РІШЕННЯ

іменем України

смт Зарічне

30 березня 2021 року Справа № 561/165/21

Заріненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Дідика А. В.,

за участю секретаря судового засідання Расевич Г. І.,

заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Зарічненська селищна рада Рівненської області, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позиція заявниці (підстава звернення):

ОСОБА_1 (далі заявниця) звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання разом з матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 . Заінтересованою особою вказана Зарічненська селищна рада Рівненської області.

Вказує, що родинні стосунки з покійною підтверджуються сукупністю документів, як от: свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб, довідками селищної ради, показами свідків, яких заявниця просила викликати та допитати у судовому засіданні. Зазначає, що ОСОБА_2 з 1993 року по день смерті проживала з нею за однією адресою, після зведення її сім`єю нового будинку, оскільки потребувала в останні роки життя стороннього нагляду та допомоги. Після смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки розміром 1,2229 га та 0,9615 га для ведення особистого селянського господарства на території Зарічненської селищної ради Рівненської області (колишньої Вичівської сільської ради Рівненської області), а також будинок АДРЕСА_1 . Як спадкоємець першої черги ОСОБА_1 бажає оформити спадщину за заповітом, проте вчасно не подала заяву про прийняття спадщини чи відмову від спадщини, яку бажає прийняти в силу спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому звернулась до суду з цією заявою, яку просить задовольнити.

Позиція заявниці та заінтересованої особи в судовому засіданні.

Заявниця у судове засідання з`явилась, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, наведених у заяві. Додатково пояснила, що упродовж усього життя її мати проживала разом з нею, спочатку в старому будинку по АДРЕСА_1 , а згодом, коли на цій же ділянці був збудований новий будинок, якому присвоєний номер, АДРЕСА_1 , стала проживати у ньому. Просила заяву задовольнити.

У судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а. с. 31).

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, витребувши у державного нотаріуса довідку із спадкового реєстру, встановивши наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Бродниця, Зарічненського району Рівненської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 08 листопада 2018 року (а. с. 8).

Згідно свідоцтва про народження (старого зразка) серії НОМЕР_2 , виданого 17 березня 1958 року (а. с. 9), ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 - заявниці, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 26 липня 1977 року (а. с. 10), вбачається, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , 26 липня 1977 року укладено шлюб, після чого прізвище дружини змінено на ОСОБА_5 . Також з свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 31 січня 1994 року (а. с. 11), вбачається, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 31 січня 1994 року укладено шлюб, після чого прізвище дружини змінено на ОСОБА_8 .

З довідки Зарічненської селищної ради Рівненської області №542 від 01 березня 2021 року (а. с. 12) вбачається, що померла мати заявниці ОСОБА_2 , 1927 р. н., була зареєстрованою за адресою АДРЕСА_1 , а фактично проживала по АДРЕСА_1 з 1962 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 дату смерті. Також за цією адресою проживала її дочка ОСОБА_1 з народження по даний час.

На день смерті матері заявниці відкрилася спадщина на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, а саме: з кадастровим номером :17:000:0180, площею 1,2229 га та з кадастровим номером :15:000:0269, площею 0,9616 га право власності на які посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №605779 від 23 лютого 2006 року (а. с. 14) та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-018 від 27 вересня 2018 року (а. с. 15), які належали на праві власності ОСОБА_2 (а. с. 14,15).

ОСОБА_2 21 лютого 2018 року у Вичівській сільській раді Рівненської області склала заповіт (а. с. 13) згідно якого усе належне їй майно заповіла доньці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В силу вимог ч. 1 ст.1297 ЦК України, з огляду на наявність в складі спадщини нерухомого майна, щодо якого здійснюється державна реєстрація, спадкоємець зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно з пп. 4.10 п.4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена.

Тобто, спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Однак, при цьому спадкоємець має довести факт постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини.

Відповідно до п.3.21, п.3.22 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї; у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Нормами ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, серед іншого, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Приписами ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Пунктом 23 цієї ж постанови роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатом розгляду.

Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне заявниці для реалізації права на звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем її матір`ю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини підтверджується долученими до заяви доказами, достовірність яких не викликає сумнівів.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , сусіди заявниці, в судовому засіданні показали, що особисто знають заявницю та її матір, які упродовж усього життя проживали разом по АДРЕСА_1 .

На запит суду у порядку ч. 2 ст. 294 ЦПК України, за клопотанням заявниці вітребовувалась інформація щодо спадкової справи та щодо визначення кола можливих спадкоємців на яку отримано відповідь у довідці № 1-16/172 від 10 березня 2021 року (а. с. 26) з якої вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась,свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом не видавалось, посвідчувався заповіт, що підтверджується витягами з спадкового реєстру №63860326, 63860359 (а. с. 27,28).

Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем її матір`ю ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, оскільки цей факт знайшов підтвердження в судовому засіданні, породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, встановлення факту не пов`язується з вирішенням спору про право.

Керуючись ст. ст. 10, 89, 258, 264-265, 273, 293, 315, 319, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРIШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ), заінтересована особа: Зарічненська селищна рада Рівненської області (місцезнаходження: вул. Фестивальна, 22, смт Зарічне, Рівненської області, ) про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , 1958 р. н. із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. В. Дідик