Провадження № 2/161/3927/21
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

20 вересня 2021 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Черняк В.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.1ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являється в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Частиною 2 ст.28 ЦПК України передбачено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Позивач зазначає, що спільних дітей з відповідачем немає.

Доказів не можливості за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача не надає.

Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Відповідно до ч.10 ст.28 ЦПК України, позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Згідно відомостей Реєстру Луцької міської територіальної громади, відповідача знято з реєстраційного обліку в м. Луцьку з виїздом на постійне місце проживання до Республіки Туреччина.

Оскільки ОСОБА_2 є громадянином Туреччини та проживає на її території, про що зазначає сама позивач, вказавши його адресу, відповідно до положень ст.498 ЦПК України, враховуючи територіальне місцезнаходження відповідача, з метою дотримання законних прав та інтересів останнього, суд повинен буде в ході розгляду справи звертатись з судовим дорученням до іноземного суду, зокрема, стосовно вручення відповідачу позовної заяви з додатками та з`ясування його думки стосовно заявлених вимог.

Згідно положень Угоди між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво в цивільних справах (Угоду ратифіковано Законом N 2605-III(2605-14) від 05.07.2001 ) громадяни Договірних Сторін мають право на рівний правовий захист на території другої Договірної Сторони щодо своїх прав та інтересів в цивільних справах так як би вони були громадянами другої Договірної Сторони.

Відповідно до п.2.3 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 1092/5/54 від 27 червня 2008 року(зі змінами станом на 11 січня 2016) доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою,передбаченою відповідним міжнародним договором України. У разі, якщо документ підлягає врученню в іноземній державі відповідно до частини 1 статті 5 Конвенції 1965 року, він має бути складений або перекладений на офіційну мову або одну з офіційних мов запитуваної держави. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

На вимогу п.2.3 зазначеної Інструкції позивач повинен надати до суду завірений переклад позовної заяви та документів доданих до неї на турецьку мову, задля звернення судом до компетентного суду Туреччини для вручення відповідачу позовної заяви з документами. Переклад документів на мову запитуваної країни та мови країни громадянином якої є відповідач, їх належне засвідчення покладається на заінтересовану особу (позивача).

Крім цього таку вимогу встановлено і статтею 3 Угоди між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво в цивільних справах (Угоду ратифіковано Законом N 2605-III(2605-14) від 05.07.2001 ), відповідно до якої прохання про здійснення правової допомоги та додатки до нього складаються мовою запитуючої Договірної Сторони, до них також додаються завірені копії перекладу на мову другої Договірної Сторони або на англійську мову.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

А тому, позивачу необхідно надати суду повний пакет документів з завіреним перекладом, задля подальшої можливого звернення з судовим дорученням до іноземного суду.

З врахуванням викладеного, суд вважає за необхідне залишити дану позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Для усунення недоліків позивачу встановити десятиденний строк з дня вручення ухвали суду. У випадку невиконання ухвали суду, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк