ПОСТАНОВА

Іменем України

08 вересня 2021 року м. Кропивницький

справа № 398/2314/18

провадження № 22-ц/4809/1218/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді - Мурашко С. І., Черненко В. В.,

за участю секретаря судового засідання Сорокіної Н.В.,

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Кіровоградобленерго» в особі Олександрійського району електричних мереж;

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» в особі Олександрійського району електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 квітня 2021 року (суддя Нерода Л.М.).

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов

Приватне акціонерне товариство «Кіровоградобленерго» (далі - ПрАТ «Кіровоградобленерго» ) в особі Олександрійського району електричних мережзвернулося до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача збитків, заподіяних внаслідок безоблікового споживання електроенергії у сумі 96 840,63 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29 березня 2018 року під час перевірки дотримання Правил користування електричною енергією для населення (Правила) у домоволодінні відповідача виявлено безоблікове споживання електроенергії шляхом монтажу відгалуження від ввідного кабелю через перемикач (який розташований в гаражі) типу АЕ, електрична енергія споживається, але лічильником не враховується.

Позивачем відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами (Методика) була визначена кількість недоврахованої безобліково спожитої електроенергії і її вартість за період з 30 березня 2015 року по 29 березня 2018 року на загальну суму 96 840,63 грн.

Оскільки чинним законодавством передбачена відповідальність за розкрадання електричної енергії, споживач має відшкодувати суму спричинених збитків у повному обсязі.

У поданих до суду відзиві та письмових поясненнях відповідач зазначає, що позовна заява не підлягає задоволенню, оскільки зафіксовані позивачем у акті про порушення обставини не відповідають дійсності. Вважає, що акт про порушення № 005390 від 29 березня 2018 року є недійсним за наступного: акт та додана до акта схема підписані лише двома уповноваженими представниками позивача, а третій підпис на акті належить неуповноваженій енергопостачальником особі; акт не розглянутий у визначеному Правилами порядку протягом 50 календарних днів від дня його складення; відповідача несвоєчасно повідомили про час і дату засідання комісії щодо розгляду акту; акт складений не на місці виявлення порушення; у акті позивачем не зазначено об`єктивну сторону правопорушення. Також стверджує, що позивач безпідставно визначив обсяг недоврахованої електроенергії за три роки, оскільки відповідно до Методики мав право визначати такий обсяг не більше як за шість місяців; порушення Правил, про які стверджує позивач, мало б бути виявлено представниками енергопостачальної організації під час регулярних та неодноразових контрольних оглядів лічильника; засіб обліку (лічильник) було встановлено у 2016 році (а.с. 29-33, 184-186). Також за клопотанням відповідача до матеріалів справи долучено копії абонентських книжок по особовому рахунку з визначеними обсягами спожитої електроенергії та документів, які підтверджують здійснення оплати за спожиту електроенергію. На думку відповідача, зазначеними документами підтверджується, що як до складення акта про порушення, так і після виявленого порушення, обсяги використання спожитої електроенергії майже однакові, тобто динаміка споживання є стабільною, без істотних спадів або нарощування (а.с. 190-229).

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 квітня 2021 року позов ПрАТ «Кіровоградобленерго»в особі Олександрійського району електричних мереж задоволено; стягнуто з відповідача на користь позивача збитки, заподіяні внаслідок безоблікового споживання електроенергії у розмірі 96 840,63 грн, а також витрати зі сплати судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд вказав, що акт про порушення № 005390 від 29 березня 2018 року підтверджує безоблікове споживання електроенергії відповідачем шляхом монтажу відгалуження від ввідного кабелю через перемикач (який розташований в гаражі) типу АЕ, електрична енергія споживається, але лічильником не враховується. Розрахунком кількості недоврахованої електроенергії та її вартості за результатами розгляду комісією акта про порушення №005390 від 29 березня 2018 року підтверджується сума нарахування за період з 30 березня 2015 року по 29 березня 2018 року по акту у розмірі 96 840,63 грн за 67 707 кВт/год.

При цьому, суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання відповідача на те, що акт про порушення містить лише два підписи представників позивача, які мають право його підписувати, вказавши, що два електромонтери та водій - електромонтер, підписами яких скріплено акт, є уповноваженими представниками ПрАТ «Кіровоградобленерго», мають відповідні посвідчення та відповідно до посадових інструкцій мають право приймати участь у складанні актів про порушення Правил споживачами.

Доводи відповідача про те, що обсяг недоврахованої електроенергії мав визначатися позивачем не більше як за шість місяців суд відхилив з посиланням на п. 3.3 «а» Методики.

Судом було прийнято до уваги, що відповідно до копії роздруківки стану особового рахунку ОСОБА_1 за період з 15 січня 2015 року по 28 березня 2018 року контрольні зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку за вказаним особовим рахунком не здійснювалися. Крім того, на наданому позивачем до суду диску зафіксовано факт безоблікового споживання електричної енергії відповідачем (електрична енергія споживається, але лічильником не враховується).

Зважаючи на те, що позивачем доведено факт безоблікового споживання відповідачем електроенергії, її кількість та розраховано вартість недоврахованої електроенергії у пред`явленому до стягнення розмірі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись із рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 квітня 2021 року, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Відповідно до поданої апеляційної скарги просить оскаржуване рішення скасувати як таке, що ухвалене на підставі неправильних висновків суду першої інстанції, з порушенням матеріального та процесуального права, у задоволенні позову відмовити.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач посилається на недійсність складеного позивачем акта про порушення від 29 березня 2018 року №005390 з підстав аналогічних наведеним у відзиві ОСОБА_1 на позовну заяву. Вказує, що ці обставини безпідставно не були враховані судом першої інстанції.

Стверджує, що наданий позивачем до суду диск з відеозаписом не може вважатися доказом, який підтверджує безоблікове споживання відповідачем електроенергії.

Також наголошує на порушенні позивачем порядку розгляду акта про порушення від 29 березня 2018 року №005390, а тому рішення, прийняте за результатами такого розгляду, є неправомірним.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 квітня 2021 року, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

24 червня 2021 року закінчено підготовчі дії, справу призначено до розгляду в апеляційному суді на 13 липня 2021 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

Позивачем до суду апеляційної інстанції подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого не погоджується з вимогами скарги, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню; оскаржуване відповідачем рішення суду першої інстанції просить залишити без змін. Зазначає, що внаслідок безоблікового використання електричної енергії відповідачем, що є порушенням Закону України «Про електроенергетику» та Правил користування електричною енергією для населення, ПрАТ «Кіровоградобленерго»спричинено збитки, розмір яких визначено на підставі Методики визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення та складає 96 840,63 грн (а.с. 19-20 том 2).

Протокольною ухвалою від 13 липня 2021 року апеляційний розгляд справи відкладено до 08 вересня 2021 року. Відповідно до ухвали від 13 липня 2021 року апеляційним судом задоволено клопотання представника скаржника та продовжено строк розгляду справи за апеляційною скаргою на п`ятнадцять днів.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується підписами повноважних представників позивача і відповідача на відповідній розписці (а.с. 37 том 2).

На підставі розпорядження керівника апарату Кропивницького апеляційного суду від 07 вересня 2021 року № 333 з підстав, що у ньому зазначені, здійснено заміну суддів - членів колегії з розгляду даної справи.

У судовому засіданні 08 вересня 2021 року представники сторін підтримали свої правові позиції щодо спірних правовідносин та відповідності оскаржуваного рішення суду першої інстанції законодавчим вимогам.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача і відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступного.

Обставини, встановлені судами

29 березня 2018 року працівниками Олександрійського району електричних мереж ПрАТ «Кіровоградобленерго»під час перевірки дотримання Правил користування електричною енергією для населення у домоволодінні ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено безоблікове споживання відповідачем електричної енергії шляхом монтажу відгалуження від ввідного кабелю через перемикач типу АЕ, розташований в гаражі, внаслідок чого електрична енергія споживається, але лічильником не враховується.

За наслідками перевірки представниками позивача складено акт про порушення від 29 березня 2018 року № 005390 (далі - Акт про порушення, а.с. 4 том 1).

Як вбачається зі змісту Акта про порушення, представниками ПрАТ «Кіровоградобленерго»зафіксовано порушення Споживачем п.п. 32, 45 Правил користування електричною енергією для населення.

Акт про порушення заповнений з урахуванням виявленого порушення, зокрема, містить інформацію про те, що комісія Постачальника електроенергії з розгляду складеного акта буде проводити засідання до 19 квітня 2018 року за адресою: м. Олександрія, вул. Діброви, 1, каб.102.

Акт про порушення складений у присутності відповідача, підписаний трьома представниками Постачальника електричної енергії: Цимбалом О.І., Ткаченком О.В. та Колісніковичем А.С . Споживач від підписання Акта про порушення відмовився, факт вчинення ним правопорушення не визнав, про що зазначив у зауваженнях до складеного акта.

У графі «Додаткові відомості» Акта про порушення зазначено про вручення відповідачу другого екземпляра зазначеного документа.

Відповідно до наявної у матеріалах справи ксерокопії розрахунку кількості недорахованої електроенергії та її вартості №005390, Енергопостачальною організацією на підставі Акта про порушення визначена кількість недоврахованої безобліково спожитої ОСОБА_1 електроенергії за період з 30 березня 2015 року по 29 березня 2018 року, вартість якої за 67 707 кВт*г склала 96 840,63 грн (а.с. 5 том 1). Розрахунок здійснений розрахунковим шляхом на підставі чинної на момент виникнення спірних відносин Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами (далі - Методика). Розрахунок скріплений підписами начальника РЕМ, який одночасно є головою комісії, та підписом особи, якою зазначений розрахунок було виконано.

Інформації про отримання вказаного розрахунку разом з рахунком на суму 96 840,63 грн чи направлення його відповідачу документ не містить.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

У ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» (тут і надалі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) надані, зокрема, наступні визначення: електропостачальник - це суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу; побутовий споживач - фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність, на підставі відповідного договору з учасником ринку, у тому числі за договором постачання електричної енергії споживачу; учасник ринку електричної енергії (учасник ринку) - виробник, електропостачальник, трейдер, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, оператор ринку, гарантований покупець та споживач, які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Статтею ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії, зокрема, є: недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку, використання приладів обліку електричної енергії, неповірених або неатестованих в установленому порядку; пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра тощо.

Як унормовано у п. 22 розділу «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії», нормативно-правові акти, прийняті на виконання Закону України «Про електроенергетику», діють до набрання чинності нормативно-правовими актами, затвердженими на виконання цього Закону.

Відносини між побутовими споживачами і електропостачальниками на час виникнення спірних правовідносин регулювались Правилами користування електричною енергією для населення (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (втратила чинність на підставі постанови КМУ від 20 червня 2018 року № 502). Правила обов`язкові для виконання всіма побутовими споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.

Як і наведені вище положення законодавства, Правила передбачають, що підставою виникнення прав та обов`язків між побутовим споживачем і електропостачальником є укладення сторонами відповідного договору. Так, відповідно до п. 3 Правил споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і електропостачальником, що розробляється електропостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки. Договір про користування електричною енергією (далі - договір) вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін. У договорі електропостачальник зазначає межу розподілу (розмежування балансової належності електричних мереж та/або експлуатаційної відповідальності сторін) відповідно до складеного під час приєднання об`єкта споживача відповідного акта, який є додатком до договору. Під час підготовки проекту договору на об`єкті побутового споживача електропостачальник проводить контрольний огляд вузла обліку (засобу обліку), складає акт про збереження пломб, який є додатком до договору. З новим власником (користувачем) об`єкта укладається новий договір в установленому цими Правилами порядку.

Пунктами 8, 9 Правил унормовано, що електроустановки побутового споживача повинні бути забезпечені засобом обліку електричної енергії для розрахунку за спожиту електричну енергію. Споживання електричної енергії без засобів обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами.У квартирах або інших об`єктах побутового споживача, розташованих за однією адресою, встановлюється один засіб обліку незалежно від кількості господарських будівель.

Відповідно до п. 48 Правил побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку; пошкодження засобу обліку; розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов`язки.

За умовами п. 53 Правил у разі виявлення представником електропостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником електропостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у електропостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Вирішуючи спір по суті,судом першої інстанції встановлено, що працівниками ПрАТ «Кіровоградобленерго» в особі Олександрійського району електричних мереж 29 березня 2018 року під час перевірки об`єкту побутового споживача - будинку ОСОБА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено, що при користуванні електричною енергією Споживачем допущено порушення «ПКЕЕН п. 32 45», в результаті чого електрична енергія споживалася, проте лічильником не враховувалась. За результатами перевірки складено Акт про порушення.

На підставі Акта про порушення Споживачу визначена кількість та вартість недоврахованої електроенергії шляхом виконання відповідного розрахунку з посиланням на порядок, визначений Методикою.

Відповідно до п. 53 Правил та Методики обчислення розміру завданих постачальнику електричної енергії в наслідок порушення Споживачем Правил за вказаним Актом про порушення була нарахована сума вартості безобліково спожитої електроенергії у розмірі 96 840,63 грн, яка відповідачем у добровільному порядку не сплачена.

На підтвердження власних доводів та на спростовуння заперечень відповідача ПрАТ «Кіровоградобленерго» до суду першої інстанції було надано ксерокопії Додатків до Акта про порушення, якими є: 1) схема підключення електроустановки, в якій виявлено порушення Правил від 29 березня 2018 року, підписана представниками позивача Цимбалом О.І. , Ткаченком О.В. та ще однією особою, прізвища та ініціалів якої біля підпису не зазначено (а.с. 5 зв.бік том 1); 2) фото (а.с. 8-9 том 1); 3) копію доповідної Цимбала О.І. та Ткаченка О.В. від 29 березня 2018 року, складеної на ім`я начальника Олександрійського району електричних мереж щодо факту виявлення порушення Правил під час рейдової перевірки (а.с. 6 том 1); 4) технічний носій з відеофіксацією порушення (а.с. 154 том 1); 5) копії документів, що засвідчують наявність відповідних повноважень у осіб, які підписали Акт перевірки (а.с. 166-178 том 1).

Судом також було взято до уваги, що відповідно до роздруківки стану особового рахунку Споживача за період з 15 січня 2015 року по 28 березня 2018 року контрольні зняття енергопостачальником показань чи технічної перевірки приладу обліку за особовим рахунком відповідача не здійснювались (а.с. 7 том 1).

Оскільки відповідач допустив порушення Правил, що призвело до споживання електроенергії поза приладами обліку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. При цьому, суд не погодився з доводами відповідача, що наведені Споживачем дефекти Акта про порушення є підставою для визнання його недійсним.

Апеляціний суд, переглядаючи справу у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне наголосити, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом принципу верховенства права.

При цьому, як визначає ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеної процесуальної вимоги судом першої інстанції у повній мірі не дотримано.

Так, Правилами встановлено, що Акт про порушення Правил має розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Енергопостачальник повинен вести журнал реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення цих Правил, в якому зазначаються дата проведення засідання; номер протоколу; склад комісії; склад запрошених на засідання комісії (представники НКРЕКП, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, обласних державних адміністрацій, обласних відділень Антимонопольного комітету, спеціального уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів); відмітка про присутність або відсутність побутового споживача (у разі відсутності зазначити причини відсутності побутового споживача); перелік питань, які розглядалися на засіданні комісії; час розгляду кожного з питань, зміст окремої думки учасників комісії (у разі її наявності) та стислий зміст рішення.

Побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії. Акт про порушення Правил, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 50 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню.

Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність побутового споживача до порушення цих Правил. У разі причетності побутового споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами (далі - Методика), затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562.

Методика встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил та застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів

електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів

обліку. Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог Правил, та в разі виявлення таких порушень Правил:

1) пошкодження або відсутності на приладах обліку пломб з відбитками тавр про повірку приладів обліку (за умови наявності акта про збереження пломб, складеного в порядку, установленому Правилами, або іншого документа, який підтверджує факт пломбування приладів обліку, та за умови втручання споживача в роботу приладів обліку);

2) пошкодження або відсутності пломб з відбитками тавр електропередавальної організації або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про збереження пломб, складеному в порядку, установленому Правилами, або в іншому документі, який підтверджує факт пломбування приладів обліку, установлення індикаторів та передачу на збереження приладів обліку електричної енергії, відповідних пломб та індикаторів;

3) пошкодження приладів обліку, інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу приладів обліку, установлених пломб та індикаторів);

4) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів

або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або

іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми обліку;

5) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів

або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або

іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку;

6) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника;

7) використання "штучного нуля", що призвело до споживання

необлікованої електричної енергії.

У п. 3.2. Методики визначено, що вартість необлікованої електричної енергії розраховується на підставі акта про порушення, який складається

відповідно до передбаченої Правилами процедури.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що Акт про порушення - це документ установленої форми, який складається для фіксації факту порушення Правил на об`єкті споживача та є підставою для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.

Оскільки Акт про порушення Правил є лише фіксацією порушення, виявленого під час проведення перевірки дотримання цих Правил, сам по собі факт складення такого Акта про порушення не створює та не встановлює для Споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії. Однак, за умови його належної оцінки судом на відповідність зазначеним вище вимогам та у сукупності з іншими доказами, які підтверджують фактичні дані, що мають значення для вирішення справи, Акт про порушення може бути визнаний доказом, що підтверджує порушення Правил Споживачем.

Разом з тим, визначеним нормативними вимогами юридичним фактом, який безпосередньо впливає на права та обов`язки Споживача в контексті його відносин з Енергопостачальником, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та є підставою для притягнення порушника Правил до встановленої законом відповідальності, в силу зазначених нормативних вимог, є саме рішення комісії енергопостачальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, яке оформлюється протоколом з розгляду Акта про порушення.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі № 910/17955/17, а також у постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 537/5354/18, від 19 лютого 2020 року у справі № 263/15158/18, від 22 квітня 2020 року у справі № 265/5305/18, від 16 вересня 2020 року у справі № 390/2231/17.

Відповідно до ст. 6 ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, на позивача, зокрема, покладений обов`язок з урахуванням предмета і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підстави для застосування до спірних правовідносин відповідних положень законодавства. Тобто, позивач повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням ст.ст. 76-80 ЦПК України, підставність пред`явленого позову.

При цьому, мета судового дослідження полягає у з`ясуванні обставин справи, юридичній оцінці встановлених відносин і у встановленні прав і обов`язків (відповідальності) осіб, які є суб`єктами даних відносин. Судове пізнання завжди опосередковане, оскільки спрямоване на вивчення події, що мала місце в минулому. Повнота судового пізнання фактичних обставин справи передбачає, з одного боку, залучення всіх необхідних доказів, а з іншого, - виключення зайвих доказів. З усіх поданих особами, що беруть участь у справі, доказів суд повинен відібрати для подальшого дослідження та обґрунтування мотивів рішення лише ті з них, які мають зв`язок із фактами, що підлягають установленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вирішуючи питання щодо доказів, суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування. Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи заборона використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи. Отже, допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Принцип належності доказів полягає у тому, що суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Слід зазначити, що правило належності доказів обов`язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб`єктами доказування (сторони, треті особи), і подають докази суду. Питання про належність доказів остаточно вирішується судом. Належність доказів нерозривно пов`язана з предметом доказування у справі, який, в свою чергу, визначається предметом позову. Отже, під належністю доказу розуміється наявність об`єктивного зв`язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За викладеного, оскільки саме комісія енергопостачальної організації у складі не менш як трьох представників наділена повноваженнями вирішувати питання щодо правомірності складення Акта про порушення, відповідності виявленого порушення Правил певному пункту Методики та формулі, за якою має здійснюватись обчислення розміру відшкодування збитків, доказом наявності визначених законом підстав покладення на Споживача відповідальності з відшкодування вартості недоврахованої електроенергії, який відповідає критеріям належності та допустимості, є оформлене протоколом відповідне рішення комісії.

Однак, всупереч вимогам закону щодо доказів і доказування у цивільному процесі, позивачем не надано ані до суду першої інстанції, ані до апеляційного суду будь-яких доказів, які б засвідчували обставини проведення засідання комісії ПрАТ «Кіровоградобленерго» з розгляду Акта про порушення; складу комісії, дотримання позивачем вимог щодо своєчасності повідомлення споживача про дату і час проведення засідання комісії; присутності або відсутності споживача на засіданні; у відповідному випадку - причин відсутності споживача; переліку питань, які розглядалися на засіданні комісії; змісту прийнятого комісією рішення та інших обставин, що мають значення для встановлення наявності підстав відповідальності Споживача та визначення розміру збитків.

Правилами визначається, що у протоколі має бути зазначене, зокрема, прийняте комісією рішення щодо виконання розрахунку кількості та вартості недорахованої енергії із вказівкою на конкретний пункт Методики, що відповідає допущеному споживачем порушенню Правил, та зазначенням відповідної формули нарахування.

Не зважаючи на твердження позивача про фактичну наявність протоколу засідання комісії ПрАТ «Кіровоградобленерго» та обізнаність про нього відповідача, що вбачається зі змісту апеляційної скарги, невиконання позивачем свого процесуального обов`язку щодо надання доказів, зокрема договору, укладеного між Споживачем та електропостачальною організацією, протоколу засідання комісії електропостачальної організації, позбавило суд можливості повно та всебічно дослідити обставини справи, у тому числі перевірити відповідність виявленого порушення застосованим позивачем положенням Методики та формули нарахування кількості та вартості недоврахованої електроенергії.

Колегією суддів взято до уваги, що зі змісту Акта про порушення не вбачається, чи можливо було працівникам енергопостачальної організації виявити порушення відповідачем Правил без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних та/або оздоблювальних конструкцій будівлі, чи така можливість була наявна лише у ході технічної перевірки засобу обліку Споживача. Разом з тим, зазначена обставина безпосередньо впливає на період нарахування збитків, тоді як у засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача обґрунтованих пояснень із зазначеного питання не надала. До того ж, суд першої інстанції, погоджуючись зі здійсненим позивачем нарахуванням кількості та вартості недоврахованої електроенергії за період з 30 березня 2015 року по 29 березня 2018 року, безпідставно не взяв до уваги та не спростував у оскаржуваному рішенні доводи відповідача щодо встановлення засобу обліку у його домоволодінні у 2016 році.

Варто зауважити, що виконаний позивачем з посиланням на Методику розрахунок кількості та вартості недоврахованої електроенергії є додатком до рішення комісії енергопостачальної організації з розгляду Акта про порушення та його невід`ємною частиною, а тому як окремий документ не може створювати жодних правових наслідків для учасників спірних відносин.

Колегією суддів враховано, що відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст.13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, за відсутності у матеріалах справи рішення енергопостачальної організації щодо правомірності складення Акта про порушення, у суду першої інстанції були відстні підстави стверджувати про причетність ОСОБА_1 до порушення Правил.

На переконання апеляційного суду, викладене виключає можливість задоволення позовних вимог ПрАТ «Кіровоградобленерго» у даній справі.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає, а тому підлягає скасуванню апеляційним судом.

Колегією суддів враховано, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії, заява № 48778/99).

За усталеною правовою позицією суду касаційної інстанції, суд, який розглядає справу, має право і зобов`язаний самостійно визначити та кваліфікувати правовідносини, які виникли між сторонами, та застосувати відповідну норму права чи закон, який регулює спірні правовідносини.

Зважаючи на викладене, посилання скаржника у апеляційній скарзі на обставини, встановлення яких апеляційний суд не вважає визначальним та процесуально необхідним у даній справі, не є підставою для відмови у її задоволенні.

До того ж, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення від 18 липня 2006 року). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

На підставі викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції у даній справі підлягає задоволенню.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

У зв`язку з тим, що рішення суду першої інстанції не відповідає критеріям законності, обґрунтованості та справедливості, відповідно до приписів ст. 376 ЦПК України, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 квітня 2021 року скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» в особі Олександрійського району електричних мереж (25015, м. Кропивницький, Студентський бульвар, 15, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 2 643,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді С. І. Мурашко

В. В. Черненко