Справа № 404/6832/16-ц
Номер провадження 2/404/214/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі :

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі Тригубенко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення компенсації вартості частки в спільній частковій власності, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення компенсації вартості частки в спільній частковій власності, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію вартості 3/8 частин квартири АДРЕСА_1 у розмірі 136875 грн.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 листопада 2016 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 листопада 2016 року, 09 грудня 2016 року позивачем подано позовну заяву у новій редакції до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення компенсації вартості частки в спільній частковій власності, відповідно якої позивач просила стягнути солідарно з відповідачів на свою користь грошову компенсацію вартості 3/8 частин квартири АДРЕСА_1 у розмірі 136 875 грн., зазначивши в судовому рішенні про те, що право власності на 3/8 частини квартири переходить в рівних частинах кожному з відповідачів після повної сплати кожним із них компенсації. Також, просила стягнути солідарно з відповідачів на її користь 1368 грн. 75 коп. судового збору.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що позивач є власником 3/8 частин квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 листопада 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №1123. Іншими співвласниками квартири є ОСОБА_2 1/2 частка та ОСОБА_1 1/4 частка.

Вказано, що зазначена вище квартира є однокімнатною, загальна площа якої складає 30,38 кв.м.(житлова площа 17,00 кв.м.), тому вважає, що належна їй частка є незначною та не може бути виділена в натурі, користування даною квартирою всіма співвласниками є неможливим.

Фактично квартирою користується тільки ОСОБА_2 , а саме в квартирі проживає її син ОСОБА_3 разом зі своєю співмешканкою, який змінив замки та нікого не допускає в квартиру.

Позивач зазначає, що іншого вибору як вимагати компенсації вартості належної їй частки не має.

Згідно звіту про незалежну оцінку майна від 17 серпня 2016 року ринкова вартість спірної квартири становить 365000 грн., відповідно вартість частки складає 136875 грн.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 лютого 2017 року відкрито провадження у справі, призначено в судове засідання.

29 березня 2017 року від ОСОБА_2 надійшли до суду письмові заперечення, відповідно яких вказано, що про право власності позивача на 3/8 частини спірної квартири вона дізналась з позовної заяви. До цього моменту позивач жодним чином не намагалася вирішити з нею питання користування квартирою або компенсації її частки у квартирі. Звіт наявний у справі вважає таким, що складений з порушенням діючого законодавства. Оскільки, виконавцем звіту вказана СПД ОСОБА_4 ПП АН «Ріелтор-експерт», звіт підписано директором ПП АН «Ріелтор-експерт», однак стоїть печатка фізичної особи підприємця ОСОБА_4 .

ФОП ОСОБА_4 сертифікату суб`єкта оціночної діяльності не має, а тому і складати звіт про незалежну оцінку майна не мала права. Відповідно позивачем не наведено достатніх доказів вартості спірної квартири і зокрема вартості частки позивача, що підлягає компенсації.

Зазначала, що працює на посаді секретаря. Її заробітна плата складає 3200 грн. на місяць. Виплатити позивачу вартість її частки не може у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

Таким чином, припинення права власності на 3/8 частки квартири позивача, за умови неможливості сплати нею компенсації, призведе до порушення прав позивача. У свою чергу примушення відповідачів викупити у позивача частку квартири призведе до порушення їхніх прав, оскільки законодавством не передбачено можливості набуття права власності у примусовому порядку.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 лютого 2018 року визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

02 березня 2018 року від ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого зазначено, що після смерті її батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилося спадкове майно, до складу якого, в тому числі, входила 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 .

Спадщину прийняла вона та позивач, якій було видано свідоцтво про право на спадщину на 3/8 частини вказаної квартири. Таким чином, вона претендує не на 1/4, як це зазначено у позові, а на 1/8 частину.

Зазначено, що свої спадкові права вона не оформила та не отримала на своє ім`я свідоцтво про право на спадщину на вказану 1/8 частину квартири. Тому, не є власником 1/8 частини квартири і стягнення з неї відповідної компенсації за частку у спільному майні є некоректним.

ЇЇ дохід за останні півроку складає 18 086,75 грн. без врахування податку з доходів фізичних осіб (приблизно 2 800 грн. на місяць), що підтверджується довідкою про доходи від 26 лютого 2018 року. На утриманні малолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитину виховує самостійно, так як є одинокою матір`ю.

Вказано, що коштів, які вона отримує ледь вистачає на те, щоб забезпечити дитині гідне життя та повноцінний розвиток. Враховуючи вказане, не має фінансової можливості сплатити позивачу компенсацію у розмірі 136 875 грн., а присудження такої компенсації призведе до неможливості забезпечити себе та дитину належними умовами життя.

Частка у праві на яку вона претендує є незначною, вона проживає за іншою адресою та не користується вказаною квартирою і не має наміру це робити. Присудження їй у власність відповідної частки квартири проти її волі та стягнення компенсації її вартості порушує принцип добровільності набуття прав та загальні засади цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності.

Враховуючи те, що позивач просить присудити відповідачам свою частку у рівних частинах, то компенсація мала б стягуватися з кожного з співвласників у відповідності до часток, отриманих у власність, що виключає неподільність зобов`язання як одну з ознак солідарного обов`язку.

13 березня 2018 року від ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, аналогічний за змістом запереченням, які подані нею 29 березня 2017 року.

23 травня 2018 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив ОСОБА_1 , відповідно якої вказано, що нею при поданні позовної заяви було помилково вказано частку яку успадкувала після смерті батька ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частки, замість 1/8. Посилання відповідача на те, що вона не є власником вищевказаної квартири, оскільки, до сьогодні не отримала свідоцтво про право на спадкове майно, а тому і стягувати з неї компенсацію вартості частки неможна є безпідставним.

Дохід відповідача складає 2800 грн. в місяць, при цьому ОСОБА_1 є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_2 в якій і проживає разом з сином.

Позивач зазначала, що її дохід є меншим та складає 1686,41 грн. на місяць, вона також має у власності двокімнатну квартири АДРЕСА_3 в якій проживає разом з дорослими сином, дочкою та двома онуками.

Вважає, що перебуває у більш скрутному фінансовому становищі ніж відповідач ОСОБА_1 та задоволення її позову про стягнення компенсації вартості належної їй частки не порушить (обмежить) прав відповідача, так як спірною квартирою вона не користується, має інше житло в якому проживає. Крім того, виконання рішення можливе шляхом звернення стягнення на спірну квартиру, після реалізації якої відповідач також отримає компенсацію вартості своєї частки.

23 травня 2018 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив ОСОБА_2 , відповідно якої вказано, що дохід ОСОБА_2 складає мінімальний розмір заробітної плати, при цьому жодних доказів на підтвердження свого скрутного матеріального становища та реальних доходів не надала.

Вказано, що ОСОБА_2 є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_4 в якій і проживає. Спірною квартирою фактично користується та має до неї доступ лише ОСОБА_2 . Раніше вона використовувала квартиру для проживання власного сина, потім від сусідів дізналась, що в квартирі проживають квартиранти.

Зазначала, що її дохід є меншим та складає 1686,41 грн. на місяць, також має у власності двокімнатну квартиру в якій проживає з сином, дочкою та двома онуками.

Вважає, що перебуває у більш скрутному фінансовому стані ніж відповідачі та задоволення позову не порушить прав відповідачів.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 травня 2018 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні.

06 червня 2018 року від ОСОБА_2 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно яких вказано, що її дохід складає мінімальний розмір заробітної плати, яка з 2018 року становить щомісячно 3712 грн. На момент подачі відзиву на позов в лютому березні 2018 року вона знаходилася на лікуванні після тяжкої травми (ЧМТ) і довідку про доходи не мала можливості отримати по місцю роботи. Після утримання податків ця сума значно зменшується і цього залишку доходу не вистачає навіть на оплату комунальних послуг, послуг зв`язку, витрат на довготривале лікування, продуктів харчування, тощо. Інших джерел доходу не має.

Вказано, що дійсно проживає у двокімнатній квартирі, яка знаходиться у аварійному будинку.

Після смерті її матері ОСОБА_7 , в період з 2011 року до 2013 року квартирою одноособово користувався її брат, який вигнав її сина з квартири, змінив замки, до помешкання не впускав ні її, ні сина, який там зареєстрований з 2005 року. Після смерті брата в 2013 році, позивач всіляко перешкоджала їй у доступі до квартири, намагалась відключити в квартирі комунікації, не віддавала ключі від квартири, не віддавала документи. В жовтні 2013 року її син став проживати в даній квартирі. Потім, у 2014 році він одружився, народилась дитина і до цього часу він мешкає там з родиною. Син будучи військовослужбовцем з 2014 року періодично перебував в відрядженням в зоні АТО, по декілька місяців в квартирі ніхто не мешкав, ще й тому, що квартира знаходиться в частковому ремонті.

Позивач наголошує, що її дохід, пенсіонера, складає 1686,41 грн. в місяць, має двокімнатну квартиру. Але її діти працездатні, мають доходи від заробітної плати. Дочка має дітей від різних чоловіків, отримує від них кошти на утримання дітей, при цьому отримує ще допомогу від держави, як мати одиначка. З 2011 року позивач оформивши пенсію, продовжує працювати не офіційно в магазині «Робочий одяг» ТОВ «Олеум», отримує щомісячно заробітну плату. Тому, вказана сума не являється єдиним доходом в їх сім`ї. Також, позивач отримала дохід від продажу двох будинків, отриманих у спадщину від батьків та тітки.

Вказано, що має бажання залишити спірну квартиру в своїй особистій власності, тому що в ній проживає син і онук, але при цьому не має фінансової можливості сплатити іншим співвласникам вартість їх часток.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 жовтня 2018 року по справі призначено судову оціночно-будівельну експертизу, провадження по справі зупинено.

Постановою колегії суддів судової палати в цивільних справах Кропивницького апеляційного суду від 16 січня 2019 року ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 жовтня 2018 року залишено без змін.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 лютого 2019 року провадження у справі поновлено та призначено розгляд справи в судовому засіданні.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 квітня 2019 року провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 лютого 2020 року провадження по справі поновлено та призначено розгляд справи в судове засідання.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили задовольнити.

Відповідачі в судовому засіданні заперечили проти позовних вимог та просили у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Як передбачено ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить 3/8 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 . ОСОБА_1 належить 1/8 частки вищевказаної квартири, а ОСОБА_2 1/2 частка.

Згідно листа приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Хомутенко О.В., нею 31 липня 2013 року було заведено спадкову справу №17/2013 після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . В межах встановленого законодавством строку для прийняття спадщини із заявами про прийняття спадщини звернулись: дружина спадкодавця ОСОБА_1 , 1955 р.н., дочка спадкодавця ОСОБА_1 , 1975 р.н. Діти спадкодавця ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відмовились від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 . На підставі заяв про видачу свідоцтв про право на спадщину, видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом від 21 листопада 2014 року за реєстровим №1123 на 3/8 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 . Свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 на 1/8 частки квартири, що находиться за адресою: АДРЕСА_5 , не видавалось.

Таким чином, ОСОБА_1 хоч і не одержала свідоцтво про право на спадщину, однак вона її прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 29822441 від 21 листопада 2014 року, квартира за адресою АДРЕСА_5 однокімнатна, загальною площею 30,38 кв.м., житловою площею 17,0 кв.м., складається з: кімнати площею 17,0 кв.м., кухні площею 5,6 кв.м.

Відповідно до акту складеного 03 липня 2018 року у присутності свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 представником КП «ЖЕО № 3» на підтвердження факту того, що квартирою АДРЕСА_1 фактично користується та проживає з 2013 року ОСОБА_13 , 1986 р.н., його син ОСОБА_14 , 2014 р.н. зареєстрований, але фактично не проживає приблизно з 2016 року по теперішній час. На даний час в квартирі фактично проживає ОСОБА_13 зі своєю співмешканкою. За весь час проживання ОСОБА_13 періодично порушує громадський порядок, влаштовуючи гучні гулянки до ранку, особливо відразу після повернення з АТО. З даного приводу сусіди неодноразово зверталися зі скаргами до правоохоронних органів.

Відповідно до довідки, виданої КП «ЖЕО» № 3 КМР» від 22 березня 2017 року на ім`я ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_6 зареєстровано дві особи: ОСОБА_13 , 1986 р.н. та ОСОБА_14 , 2014 р.н.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог законодавства.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Згідно з правовою позицією судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, наведеною у Постанові від 3 квітня 2013 року у справі N 6-12цс13, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України, неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Звертаючись з позовом до суду позивач мала на меті позбутися належної їй 3/8 частки квартири шляхом стягнення з відповідачів грошової компенсації.

За змістом положень ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Статтею ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як серед іншого, висновками експертів.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення оціночно-будівельної експертизи від 12 лютого 2020 року № 414/415/19-27, дійсна ринкова вартість 3/8 частки квартири АДРЕСА_1 станом на день проведення експертизи становить 113 663,00 грн. без урахування ПДВ.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року у справі № 6-4цс14 зроблено висновок, що при вирішенні справи слід було враховувати і загальні засади цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності з врахуванням прав та інтересів усіх співвласників. При цьому суду слід було ретельно вивчити обставини справи з метою з`ясування, чи не зловживає позивач, який бажає виділу частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні та чи реалізація цього права не порушить прав інших осіб, які не мають змоги сплатити співвласнику грошову компенсацію вартості його частки.

У постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 6-2925цс15 зроблено висновок, що з врахуванням закріплених в пункті 6 статті З ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

Як встановлено судом, питання про виділ в натурі належної позивачу частки квартири не ставилося, так само як і не ставилося питання про встановлення порядку користування спільною квартирою між сторонами по справі.

Крім того, судом встановлено, що сторони в спірній квартирі не проживають.

Згідно з вимогами частин 4 і 5 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Відповідно до ч.2 та 3 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви; відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачі мають фінансову можливість сплатити їй вартість її частки у спільному майні, тому сплата такої компенсації за належну їй частку не становитиме для них надмірного тягаря.

Відповідно до довідки, виданої Управлінням пенсійного фонду України 18 травня 2018 року, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Кропивницькому об`єднаному управлінні та отримала пенсію за період з грудня 2017 року по травень 2018 року включно у розмірі 10118,46 грн.

Відповідно до довідки, виданої 22 травня 2018 року КП «ЖЕО №2 МРМК», ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_7 . Склад сім`ї п`ять осіб: син ОСОБА_8 , 1979 р.н., донька ОСОБА_15 , 1989 р.н., онука ОСОБА_16 , 2008 р.н., онука ОСОБА_17 , 2017 р.н.

Відповідно до довідки про доходи, виданої фізичною особою підприємцем ОСОБА_18 від 26 лютого 2018 року, ОСОБА_1 працює у фізичної особи - підприємця ОСОБА_18 та займає посаду бухгалтер, загальна сума її доходу за період з 01 вересня 2017 року по 07 лютого 2018 року становить 18086, 75 коп.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України № 5 від 17 липня 2014 року, відомості про батька ОСОБА_19 у свідоцтві про народження ОСОБА_6 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Відповідно до довідки, виданої 28 лютого 2018 року головою правління ОСББ «Рідний дім 11/3», ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у кооперативній квартирі за адресою: АДРЕСА_8 та має склад сім`ї: ОСОБА_1 власник, 1975 р.н., ОСОБА_6 син, 2011 р.н.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер: 124222912 від 17 травня 2018 року ОСОБА_1 належить на праві приватної власності квартира за адресою: АДРЕСА_8 .

Відповідно до довідки про доходи, виданої ТОВ «Іавісбуд», загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з 01 липня 2020 року по 31 грудня 2020 року становить 30 000 грн.

Відповідно до довідки про доходи № 0022 від 04 червня 2018 року виданої КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Кіровоград», ОСОБА_2 працює в КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Кіровоград» та займає посаду секретар-друкарка. Загальна сума доходів за період з 01 жовтня 2017 року по 31 травня 2018 року становить 26 908,56 грн.

Відповідно до довідки, видної КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Кіровоград» 05 червня 2018 року, ОСОБА_2 , 1962 р.н. находиться під наглядом лікаря ЗПСМ АЗПСМ № 2, приблизна вартість лікування в місяць становить 500 600 грн.

Відповідно до довідки про середню заробітну плату (дохід) № 006 від 05 лютого 2021 року, виданої КНП «Центр первинної медико-санітраної допомоги №1 м. Кропивницького» Міської ради міста Кропивницького, загальна сума доходу ОСОБА_2 за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року становить 69891,06 грн.

При цьому, суду не надано доказів про доходи відповідачів з яких буде видно, що стягнення з них грошових коштів не поставить їх у скрутне матеріальне становище та не буде становити надмірний тягар.

За встановлених обставин, суд також вважає доведеними обставини неспроможності відповідачів за майновим станом виплатити позивачу грошову компенсацію за належну їй 3/8 частку квартири.

Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, а також норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення позову.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4,12- 13, 76-81, 258-261, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення компенсації вартості частки в спільній частковій власності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_7 , ІПН: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_9 , ІПН: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_8 , ІПН: НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 30.09.2021 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда