Справа № 639/3127/20
Провадження № 2/639/149/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Труханович В.В.,

за участю секретаря - Безбородько І.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

представника 3-тьої особи - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 639/3127/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на дитину та дружину, суд

ВСТАНОВИВ :

22 травня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_6 про визначення місця проживання дитини та розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сторони перебувають у шлюбі з 23.10.2018 року. В шлюбі у подружжя народилася дитина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина з народження проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою проживає позивач та його батьки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

У період з 03.09.2018 року до 28.11.2019 року в цій квартирі також проживала відповідач разом зі своєю донькою від попереднього шлюбу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

28.11.2019 року дружина разом зі своєю донькою покинула квартиру позивача та виїхала в невідомому напряму. Син, ОСОБА_7 , залишився проживати з позивачем та його батьками.

19.12.2019 року відповідач викрала дитину та виїхала з нею у невідомому напрямку. За даним фактом позивач вимушений був звернутися до правоохоронних органів та служби у справах дітей.

25.12.2019 року ОСОБА_1 знайшов свою дитину разом з відповідачкою в Харківській області, смт. Нова Водолага, в будинку сестри останньої.

09.01.2020 року сторони разом з дітьми стали проживати за місцем реєстрації відповідачки.

15.01.2020 року ОСОБА_2 повідомила про те, що бажає вийти на роботу та запропонувала, щоб їх спільна дитина стала проживати з батьками позивача.

У період з 15.01.2020 року по 13.03.2020 року син проживав з батьками позивача.

13.03.2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 посварилися, останній переїхав проживати до своїх батьків, де проживав і їх з відповідачкою син.

У період з 13.03.2020 року по 14.05.2020 року відповідачка періодично приїздила до сина.

14.05.2020 року під час прогулянки малюка з бабусею, матір`ю позивача, дитина була викрадена двома невідомими жінками.

Позивач вважає, що малолітній син ОСОБА_11 повинен проживати разом з ним, оскільки дитина з народження проживала за місцем проживання та реєстрації батька, де були створені всі належні умови для проживання дитини, що підтверджується наявними доказами. Позивач працює та має можливість забезпечувати свого сина. В свою чергу, на думку позивача, мати хлопчина не зможе забезпечити йому нормальні умови проживання, та дбати про нього, оскільки йому відоме про те, що вона не в повній мірі займалася вихованням своєї доньки від першого шлюбу.

Отже, позивач просить розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_5 та визначити місце проживання їх малолітнього сина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним та його батьками.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 26.05.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_12 , треті особи: Служба у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Призначено підготовче судове засідання.

03 червня 2020 року від представника Служби у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надійшло клопотання про заміну третьої особи.

09 червня 2020 року від відповідача по справі ОСОБА_12 надійшла зустрічна позовна заява, відповідно до якої вона просила суд визначити місце проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з нею - матір`ю ОСОБА_13 ; стягнути з відповідача ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини у розмірі ј частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повнолітнього віку; стягнути з відповідача аліменти на її утримання, як дружини, у розмірі 2 000 грн. до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_12 посилається на те, що з відповідачем ОСОБА_1 з 23.10.2018 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народилася дитина - син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На теперішній час шлюбні стосунки з чоловіком припинені.

На даний час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує матеріальну допомогу на дитину в розмірі 860,00 грн. на місяць, іншого доходу не має.

Відповідач має постійне місце роботи, інших дітей не має, отже має можливість надавати матеріальну допомогу на отримання дружини та малолітньої дитини.

Щодо визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , то позивач за зустрічним позовом зазначає наступне. На її думку, місце проживання малолітньої дитини повинно бути визначено з нею, оскільки для розлучення малолітньої дитини з матір`ю повинні бути виключні обставини, які на її думку відсутні. ОСОБА_12 зазначає, що їй на праві власності належить житло, де вона може проживати з дитиною, де створені всі необхідні умови для проживання та розвитку дитини. Вона має постійне місце роботи, зараз знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Крім того, у неї є інша дитина від першого шлюбу - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже вона має досвід у вихованні дитини.

Позивач не заперечує проти того, щоб відповідач бачився з їх сином, приймав участь у його вихованні, однак вважає, що хлопчик повинен жити з матір`ю.

15 червня 2020 року від відповідача по справі ОСОБА_12 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вона просила суд відмовити позивачу за основним позовом у задоволені позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 червня 2020 року залучено до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_12 , треті особи: Служба у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини замість 3-тіх осіб Служби у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Служби у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради - у якості 3-тьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради ( м. Харків, вул. Чернишевського, 55).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 червня 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_12 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини роз`єднано на два окремих провадження:

Провадженню за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_12 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини якому залишено номер справи № 639/3127/20, номер провадження 2/639/1204/20, розгляд якої продовжено у даному судовому засіданні.

Провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_12 про розірвання шлюбу передано для реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 червня 2020 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на дитину та дружину до розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_12 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини.

24 червня 2020 року від позивача за первісним позовом надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій він просив задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

03 липня 2020 року від відповідача за первісним позовом ОСОБА_12 надійшли заперечення на відповідь на відзив.

13 липня 2020 року від позивача за первісним позовом надійшла відповідь на заперечення відповідача.

15 липня 2020 року на адресу суду від відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1 надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого він просив суд відмовити позивачу у задоволені зустрічного позову.

15 липня 2020 року від відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення.

18 серпня 2020 року від позивача за первісним позовом - ОСОБА_12 надійшла відповідь на зустрічну позовну заяву.

28 серпня 2020 року на адресу суду від Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надійшов Висновок щодо визначення місця проживання дитини.

10 вересня 2020 року від відповідача за зустрічним позовом надійшли заперечення на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 10 вересня 2020 року закрито підготовче провадження у цивільній справі № 639/3127/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_12 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на дитину та дружину. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання.

Ухвалами Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 вересня 2020 року, постановленими без видалення до нарадчої кімнати, клопотання позивача про долучення до матеріалів справи письмових доказів та виклик свідків залишено без розгляду, оскільки подано з порушенням процесуальних строків.

23 листопада 2020 року від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 листопада 2020 року клопотання позивача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі задоволено. Зупинено провадження у цивільній справі № 639/3127/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_12 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на дитину та дружину - набрання рішенням законної сили у цивільній справі № 953/14606/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про скасування висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, яка перебуває в провадженні Київського районного суду м. Харкова (головуючий суддя Божко В.В.).

Постановою Харківського апеляційного суду від 02 березня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_12 - адвоката Москаленко І.Б. задоволено. Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 листопада 2020 року скасовано. Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_12 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на дитину та дружину повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду.

05 квітня 2021 року від представника відповідача - адвоката Москаленко І.Б. надійшло клопотання про зміну прізвища відповідача за первісним позовом « ОСОБА_15 » на « ОСОБА_16 ».

В судовому засіданні позивач за основним позовом ОСОБА_1 заявлений ним позов підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у рішенні вище. В задоволені зустрічного позову просив відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Москаленко І.Б. в судовому засіданні заперечували проти задоволення основного позову ОСОБА_1 , просили задовольнити зустрічний позов, посилаючись на обставини, які в ньому зазначені.

Представник 3-тьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Ломова Н.М., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення первісного позову, підтримала зустрічний позов, вважала за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини разом з матір`ю, оскільки це буде відповідати інтересам дитини.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що 23.10.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 869. ( т.1 а.с. 7)

ІНФОРМАЦІЯ_4 у подружжя народився син, ОСОБА_7 , батьками якого є: батько - ОСОБА_17 , мати - ОСОБА_12 . ( т.1 а.с. 8)

Як пояснили сторони суду, малолітня дитина з моменту народження і по теперішній час проживає в квартирі за місцем реєстрації її батька, позивача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 липня 2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_12 розрізано. ( т. 3 а.с. 221-223)

Після того, як подружжя ОСОБА_15 перестали жити разом, між батьками малолітньої дитини виник спір щодо місця проживання хлопчика, кожен з батьків вважає за доцільне визначити місце проживання дитини саме з ним.

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Згідно зі статтею 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Частинами 1,2 статті 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні було встановлено, що сім*я ОСОБА_15 разом зі своєю малолітньою дитиною, ОСОБА_18 , з моменту народження останнього проживали в квартирі батьків позивача за адресою: АДРЕСА_1 . Після того, як подружжя розлучилося, дитина так і залишилася проживати в квартирі свого батька.

Згідно відповідей КНП «Міська дитяча поліклініка №16» ХМР від 16.06.2020 року №809/0/545-20 та від 05.06.2020 року № 764/0/545-20, дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває під наглядом лікаря-педіатра, з яким укладена декларація про надання первинної медичної допомоги.

У 2019 році ОСОБА_11 відвідав лікарів закладу для проведення медичних оглядів та щеплень у супроводі матері, ОСОБА_12 , батька, ОСОБА_1 та бабусі, ОСОБА_8 . З січня 2020 року хлопчик відвідує лікаря-педіатра у супроводі батька та бабусі. ( т.1 а.с. 77; т.2 а.с. 142)

Позивач ОСОБА_1 пояснив суду, що після розлучення з ОСОБА_5 , остання без його згоди в травні 2020 року викрала дитину, вивезла і йому нічого не було відомо про місце її знаходження. Про дану подію він повідомив правоохоронці органи та службу у справах дітей. ( т. 2 а.с. 93-103; 110-122; 129-134; 201-204)

Крім того, для з`ясування місця знаходження сина, він надсилав на адресу проживання відповідача листи, а також намагався з`ясувати дане питання за допомогою інтернет - зв`язку. (т. 1 а.с. 182, 185, 188, 191, 195, 199, 203-212, 213; т.2 а.с. 136, 138, 199, 209, 219; 220 )

Відповідач за основним позовом ОСОБА_2 пояснила, що всупереч її волі малолітній син проживає разом з батьком, який перешкоджає їй спілкуватися з дитиною та брати участь у його вихованні. З даного питання вона вимушена була звертатися до правоохоронних органів.

Так, з довідки Інспектора ЮП СП ПП Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області від 15.05.2020року вбачається, що ОСОБА_19 зверталась до органів поліції з питання щодо перешкоди її спілкування з сином ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з боку колишнього чоловіка гр. ОСОБА_1 ( т.1 а.с. 65-66)

З пояснень ОСОБА_12 до Служби у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей ХМР від 09.06.2020 року вбачається, що 06.06.2020 року її чоловік, ОСОБА_1 , самовільно без її згоди відібрав у неї дитину, ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона категорично проти проживання дитини з бабою та дідом, а також його батьком, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і не має можливості виховувати свою дитину. ( т.1 а.с. 121)

З питання перешкоди у спілкуванні з дитиною ОСОБА_20 неодноразово зверталась до органів поліції, що вбачається з відповідей Головного управління Національної поліції в Харківській області від 09.07.2020, 21.07.2020, 16.03.2021, 30.04.2021 ( т.3 а.с. 10-18; т.4 а.с. 3-7, 76-77)

Позивач проти даних стверджень відповідача заперечував та пояснив, що мати має можливість спілкуватися з сином, що підтверджується відеозаписами, які були досліджені в судовому засіданні. ( т.2 а.с. 17, 231; т.4 а.с. 58, 118)

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

При вирішенні спору між батьками щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_18 , судом вивчалися дані про особу батьків, спосіб їх проживання.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що мати малолітньої дитини, ОСОБА_5 працює на посаді менеджера квіткової продукції ФОП ОСОБА_21 ( т.4 а.с. 102)

Вона має ще одну малолітню дитину від попереднього шлюбу, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з нею.

На праві власності ОСОБА_5 належала кімната у гуртожитку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 28,8 кв.м, житловою площею 17,8 кв.м. ( т.1 а.с. 67-68)

Згідно Акту обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 санітарно - гігієнічні умови проживання задовільні, житлово-комунальні послуги в наявності, кімната з косметичним ремонтом, обладнана меблями, в наявності дитяче ліжко для немовлят, розкладний дитячий стілець для харчування, дитячий посуд, одяг, взуття, іграшки, постільна білизна. ( т.2 а.с. 45)

Згідно договору купівлі-продажу кімнати від 24.06.2021 року ОСОБА_2 продала належну їй на праві власності кімнату у гуртожитку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . ( т.4 а.с. 201-202)

За місцем колишнього проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем роботи ОСОБА_2 характеризується позитивно. ( т.3 а.с. 23, 24)

Позивач за зустрічним позовом пояснила суду, що для поліпшення житлових умов нею було придбано інше житло, яке розташовано неподалік від місця проживання батька дитини, ОСОБА_1 , а також від дитячого садочку, який відвідує їх син.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 01.07.2021 року ОСОБА_2 придбала у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 27,2 кв.м, житловою площею 19,4 кв.м. ( т.4 а.с.203-204)

Згідно Акту обстеження умов проживання від 28.08.2021 року за адресою: АДРЕСА_4 , житло складається з однієї кімнати, в будинку готельного типу з кухнею, туалетом та душевою загального користування (згідно технічної документації). Будинок з усіма зручностями: централізованим опаленням, газо, водо, енергопостачання. В кімнаті зроблено новий ремонт, є особиста ванна кімната, туалет, об лаштована кухонна зона із пічкою, мийкою та ін.. Для дитини є ліжечко, стіл для годування, іграшки, посуд для малечі. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: власник - мати ОСОБА_2 , 1985 року народження; донька ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ( т. 4 а.с. 205)

Щодо даних про особу батька, судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно Наказу №1/21 від 26.08.2021 року прийнятий на посаду помічника адвоката ОСОБА_22 з 27.08.2021 року. (т.4 а.с. 215) Відповідно до трудового контракту від 26.08.2021 року укладеного між адвокатом Журавльовим М.С. та помічником адвоката Єрьоменко С.В., останній отримує заробітну плату у розмірі 12 000 грн. Норма тривалості робочого часу помічника становить 40 годин на тиждень. ( т.4 а.с. 216-219)

За місцем проживання, за колишнім місцем навчання, за колишнім місцем роботи ОСОБА_1 характеризується позитивно. ( т.1 а.с. 152; т.2 а.с. 222, 223-224, 225-226 )

Разом з тим, постановою Нововодолазького районного суду Харківської області від 23 червня 2020 року ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. (т. 2 а.с. 9-16)

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України. ( т.1 а.с. 69-70)

ОСОБА_1 на праві власності належить Ѕ частина двокімнатної квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 61,0 кв.м, житловою площею 27,8 кв.м. ( т. 3 а.с. 228-232)

Згідно Акту обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ізольована квартира складається з двох кімнат, кухні, балкону, ванної кімнати та туалету з усіма зручностями. В оселі чисто, охайно, квартира обладнана меблями, побутовою технікою. У дитини є спальне місце, речі, іграшки за віком. За адресою проживають та мають постійне місце реєстрації: бабуся ОСОБА_8 , 1961 року народження; дідусь ОСОБА_23 , 1954 року народження; батько ОСОБА_1 , 1992 року народження; син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ( т.4 а.с. 116-117, 172)

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно прецедентної практики Європейського Суду з прав людини об`єктом статті 8 указаної Конвенції є, в основному, захист людини від будь-якого втручання з боку державних органів. Однак це положення не просто змушує державу утримуватись від такого втручання. Крім цього, насамперед поряд з існуванням негативних зобов`язань, існують позитивні зобов`язання, пов`язані з ефективною повагою до приватного або сімейної життя. Ці зобов`язання можуть включати в себе вжиття заходів, спрямованих на забезпечення поваги до приватного життя навіть у сфері відносин між окремими особами (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13).

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків.

Враховуючи вимоги статті 51 Конституції України, статей 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, статті 7 СК України, а також положення прецедентної практики Європейського суду з прав людини, при вирішенні справи, зокрема, про визначення місця проживання дитини встановлення обставин, які, на думку суду, забезпечують найкращі інтереси дитини та зазначення указаних обставин у відповідному рішенні є обов`язком суду.

Згідно Висновку Департаменту служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради від 26.08.2020 року № 440 щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи, в першу чергу, інтереси дитини, Департамент служб, що діє від імені органу опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю, ОСОБА_12 . ( т.3 а.с. 25-30)

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, враховуючи вік дитини, якій на момент ухвалення рішення виповнилося 2,6 року, її інтереси, а також те, що вона потребує постійної материнської турботи, поведінку обох батьків, умови їх проживання,суд приходить до висновку про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з матір`ю, ОСОБА_2 , що забезпечить якнайкращі інтереси дитини.

Отже, зустрічний позов ОСОБА_2 в частині визначення місця проживання дитини підлягає задоволенню, а у задоволені позову ОСОБА_1 суд відмовляє.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання їх малолітнього сина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання, як непрацездатної дружини, у розмірі 2 000 грн., з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на хронічні захворювання не страждає, осіб, які б знаходилися на його утриманні не має, працює на посаді помічника адвоката, розмір заробітної плати становить 12 000 грн. на місяць. ( т.4 а.с. 216-219)

Мати малолітньої дитини, ОСОБА_2 , на даний час працює на посаді менеджера квіткової продукції ФОП ОСОБА_21 , на утриманні має малолітню дитину від попереднього шлюбу, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ( т.4 а.с. 102)

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Оскільки даним рішенням суду визначено місце проживання малолітньої дитини разом з матір`ю, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 09 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів на її утримання, як непрацездатної дружини, до досягнення дитиною трирічного віку, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно частини першої ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Частини 2, 4, 6 статті 84 СК України передбачають, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Тобто, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи працює вона, а також незалежно від її матеріального становища - за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Згідно довідки ФОП ОСОБА_21 ОСОБА_20 працює на посаді менеджера квіткової продукції ФОП ОСОБА_21 ( т.4 а.с. 102)

Відповідач ОСОБА_1 працює на посаді помічника адвоката, розмір заробітної плати становить 12 000 грн. на місяць.

Відповідач в судовому засіданні будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він не взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дружини не надав.

Оскільки в матеріалах справи містяться докази на підтвердження матеріального стану відповідача ОСОБА_1 , згідно яких встановлено, що розмір його заробітної плати становить 12 000 грн. на місяць, суд вважає, що він має змогу надавати матеріальну допомогу своїй колишній дружині.

Враховуючи матеріальне становище сторін, знаходження на їх утриманні інших осіб, а також те, що з відповідача на користь позивача будуть стягуватися аліменти на утримання їх спільної дитини у розмірі ј частини всіх видів його доходу заробітку, то суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на її утримання, у розмірі 1 000 грн. на місяць.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», а також враховуючи те, що позивача по зустрічному позову звільнено від сплати судового збору за вимоги про стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 680 грн. (за дві вимоги про стягнення аліментів) та на користь позивача 840 грн. (за вимогу про визначення місця проживання дитини).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5 , 13, 76-81, 133, 141, ч.4 ст. 223, 265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 8, 51 Конституції України, ст. ст. 7, 75, 80, 84, 141, 150, 157, 160, 161, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», суд -

ВИРІШИВ :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на дитину та дружину - задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом з матір`ю, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_4 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 09 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина у розмірі 1 000 грн. (одна тисяча гривень), починаючи з 09 червня 2020 року до досягнення дитиною ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 1 680 ,00 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 840,00 грн. (вісімсот сорок гривень).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми рахунку за місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, місцезнаходження: м. Харків, вул. Чернишевського, б. 55.

Повний текст рішення складено 18.10.2021 року.

Суддя В. В. Труханович