Справа № 607/2112/21
провадження № 2/598/278/2021
УХВАЛА

"26" березня 2021 р. м.Збараж Тернопільської області

Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Олещук Б.Т., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Залужанської сільської ради про встановлення належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Тернопільського нотаріального округу Кузьмович Наталія Василівна,-

встановив:

До Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся ОСОБА_1 до Залужанської сільської ради про встановлення належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Тернопільського нотаріального округу Кузьмович Наталія Василівна. В якій просить:

1. Встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що правовстановлюючий документ Державний акт на право приватної власності на землю серії ТР №00461, виданий Залужанською сільською радою 10 червня 1996 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №117, площею 0,066 га, що розташована на території Залужанської сільської ради Збаразького району Тернопільської області належить ОСОБА_2 .

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку відповідно до даних Державному акті на прав приватної власності на землю серії ТР №00461, виданого Залужанською сільською радою 10 червня 1996 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №117, площею 0,066 га, яка розташована на території Залужецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дана позовна заява зареєстрована в суді і справі присвоєно №607/2112/21.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 08 лютого 2021 року дану справу за підсудністю передано на розгляд Збаразькому районному суду (а.с.15-16).

Спори між судами про підсудність не допускаються.

Відповідно до ч.2 ст.32 ЦПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне прийняти справу до свого провадження.

При вирішенні питання про відкриття провадження у даній справі, суддею встановлено, що вказана позовна заява подана без додержання вимог ст.175 ЦПК України, а саме у позовній заяві не зазначено:

1) відомої офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти позивача, третьої особи;

2) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) відповідача, третьої особи;

3) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися;

4) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

5) доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності);

6) наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позову;

7) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

8) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

9) ціни позову.

В порушення вимог ст.95 ЦПК України подані копії письмових документів не засвідчені належним чином, в порядку, встановленому чинним законодавством.

Зокрема відповідно до вимог ч.ч.2, 4, 5 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Одночасно з пред`явленням позовної заяви позивач подав клопотання (а.с.11), в якому просив відстрочити сплату судових витрат до встановлення ціни позову зокрема з тих підстав, що він перебуває в скрутному матеріальному становищі, має недостатній рівень доходів.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, або звільнення від його сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до практики ЄСПЛ пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим, там де такі суди існують, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (Рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v.Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; Рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v.Poland») від 26 жовтня 2000 року).

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v.Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v.Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v.Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v.Poland» від 26 липня 2005 року.

Отже, чинним законодавством визначено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення заявника від сплати судового збору. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Водночас, порушуючи питання про відстрочку від сплати зокрема судового збору, ОСОБА_1 не додав доказів, які б дали можливість оцінити майновий стан позивача, зокрема відомості про витрати позивача.

Також позивачем не надано суду належних та допустимих доказів звільнення його від сплати судового збору, неможливості провести оцінку спірного майна.

Таким чином, зазначені позивачем обставини не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що клопотання про відстрочку сплати судових витрат слід задовольнити частково, відстрочивши сплату судового збору за вимогу майнового характеру у даній справі до 01.05.2021, відмовивши позивачу в іншій частині клопотання за безпідставністю.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, беручи до уваги те, що дана позовна заява подана без додержання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, а тому її слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

При усуненні недоліків позивачу ОСОБА_1 у позовній заяві необхідно зазначити:

1) відомі офіційні електронні адреси та адреси електронної пошти позивача, третьої особи;

2) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) відповідача, третьої особи;

3) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися;

4) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

5) докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності);

6) про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позову;

7) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

8) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

9) ціну позову.

Також при усуненні недоліківпозивачу ОСОБА_1 необхідно подати до суду засвідчені копії письмових доказів, в порядку встановленому ст.95 ЦПК України, асаме: підтвердити відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 31, 32, 95, 175, 177, 185, 258-261, 272,353 ЦПК України, суддя,

постановив :

Прийняти до провадження Збаразького районного суду Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Залужанської сільської ради про встановлення належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Тернопільського нотаріального округу Кузьмович Наталія Василівна.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Залужанської сільської ради про встановлення належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Тернопільського нотаріального округу Кузьмович Наталія Василівна залишити без руху.

ОСОБА_1 надати строк десять днів з дня отримання нею даної ухвали суду, для виправлення недоліків.

У випадку виконання позивачем вимог ухвали у визначений судом термін позов буде вважатись поданим у день первісного подання його до суду. Інакше позов вважається неподаним та повертається позивачу.

Клопотання ОСОБА_1 про відстрочку сплати судових витрат у даній справі задовольнити частково.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за вимогу майнового характеру у даній справі до 01.05.2021.

В іншій частині клопотання відмовити.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху протягом двох днів з дня її складення у повному обсязі надіслати позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Дана ухвала суду оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Дана ухвала суду складенау повному обсязі і підписана суддею 26 березня 2021 року.

Суддя Богдан Олещук