Провадження № 2/643/5640/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2021 Суддя Московського районного суду м. Харкова Поліщук Т.В.,

розглянувши позовну заяву комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію за період з 01.04.2019 по 30.04.2021 у розмірі 16075,07 грн., з урахуванням трьох відсотків річних у розмірі 1004,00 грн. та інфляційних витрат у розмірі 1891,73 грн., що надавалась на адресу: АДРЕСА_1 , за доовором № 12646 від 01.10.2015 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Так ч. 1 ст. 30 ЦПК України встановлено що, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як зазначено у позові та підтверджується наданими до позовної заяви документами, ОСОБА_1 на праві власності належить нежитлове приміщення цокольного поверху № 2-1-:2-5 в літ. «А-5» загальною площею 40,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Шевченківського району міста Харкова.

Підстав, які б згідно ст. 28 ЦПК України дозволили позивачу обирати підсудність в Московському районному суді м. Харкова, з урахуванням спору, який виник у сторін, суд не вбачає.

Крім того, у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду розглянула питання про те, чи поширюються правила територіальної підсудності спорів, що виникають з приводу нерухомого майна, на спори, предметом яких є грошові кошти в межах розрахунку за таке майно, чи їх предметом має бути нерухоме майно безпосередньо. У постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин. Позиція Великої Палати Верховного Суду ґрунтується, зокрема, на висновку, про те, що враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових. Тому на спори, предметом яких є стягнення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, щодо користування нерухомим майном поширюються норми ч. 3 ст. 30 ГПК України (виключна підсудність).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин до спірних правовідносин, відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18, застосовуються правила виключною підсудності.

Враховуючи приписи ст. 30 ЦПК України, висновки Верховного Суду, суд дійшов до висновку про непідсудність даної справи Московському районному суду м. Харкова.

Згідно п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч.3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше піти днів після залишення її без задоволення.

Суд передає справу на розгляд Дзержинському районному суду м. Харкова за місцезнаходженням нерухомого майна, до територіальної юрисдикції якого вона належить.

Керуючись ст. ст. 30, 31, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Цивільну справу за позовом комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію, передати до Дзержинського районного суду м. Харкова, для розгляду за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Поліщук