Справа № 323/286/21
Провадження № 2/323/310/21
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

24.03.2021 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Плечищевої О.В.,

при секретарі - Лавданській Н.О.,

за участю адвоката - Лобаченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

позивача: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 )

до відповідача: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ),

- про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2021 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 березня 2013 року позивач уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №66.

Від шлюбу сторони по справі спільних дітей не мають.

Спільне життя позивача з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, мають різні погляди на життя і часто виникають сварки. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. Спільне життя не склалося по причині психологічної несумісності. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Причиною розпаду сім`ї послужили ті обставини, що позивач та відповідач перестали розуміти один одного, втратили почуття кохання і поваги. Примирення між ними неможливе, сім`я розпалася остаточно і не може бути відновлена.

Позивач прохає розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище " ОСОБА_1 ", а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 908,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Представник позивач у судовому засідання позов підтримує повністю, прохає його задовольнити, відновити позивачу дошлюбне прізвище та стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 908,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн..

Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу та стягнення судового збору не заперечує, в частині стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. заперечує.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сім`ю, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №66, згідно свідоцтва про шлюб.

Від шлюбу сторони по справі спільних дітей не мають.

За ствердженням позивача, яке відповідач не спростував, шлюбні відносини між сторонами припинені, разом не проживають, спільного господарства не ведуть.

Нормами ст. 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Як зазначено у статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України,кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Як вбачається з ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечував проти задоволення позову в частині розірвання шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Аналізуючи викладене, беручи до уваги, що шлюб між подружжям існує лише формально, враховуючи взаємостосунки, що склалися між подружжям, причини конфлікту, небажання кожного з них надалі підтримувати сімейні взаємостосунки, тривалість розриву шлюбних відносин, сумісне не мешкання подружжя, зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, оскільки це суперечитиме їх інтересам, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне ухвалити рішення із задоволенням позовних вимог ОСОБА_1 та розірванням шлюбу між сторонами, що не буде суперечити правам та законним інтересам сторін, інших осіб.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Із свідоцтва про шлюб слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище, яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе відновити згідно поданої нею заяви.

Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Таким чином, суд приходить до висновку, що згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн.

Крім того, відповідно до п.1, п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно викладеного у розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу адвокатом Лобаченко О.В. за Договором про надання правової допомоги №01-02-21 від 01.02.2021 року було виконано правничої допомоги на загальну суму 3000,00 грн.

Фактично понесені позивачем витрати на правничу допомогу пов`язані з розглядом справи, підтверджуються договором про надання правової допомоги №01-02-21 від 01.02.2021 року , квитанцією №2 до прибуткового касового ордера від 01.02.2021року на суму 3000,00 грн. та розрахунком суми гонорару.

Розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу адвокатом Лобаченко О.В. містить опис витрат на правничу допомогу. Правова допомога здійснювалась шляхом опрацювання матеріалів наданих клієнтом, наданої консультації відносно характеру спірних правовідносин, узгоджено спосіб захисту прав клієнта шляхом подання позовної заяви про розірвання шлюбу, а також підготовка до участі у судових засіданнях та участь адвоката у судових засіданнях в суді.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу здійснений адвокатом на загальну суму 3000,00 грн. суд вважає не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги, оскільки представник позивача - адвокат Лобаченко О.В. прийняв участь лише в одному судовому засіданні по вказаній цивільній справі, яке за часом тривало на протязі короткого відліку часу, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правову допомогу в розмірі 1000,00 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 24, 56, 104-105, 110-114, 115 Сімейного кодексу України, п.2 ч.3 ст.141, ст. ст. 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №66.

Після розірвання шлюбу відновити позивачу дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ),на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 908,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ),на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правову допомогу в розмірі 1000,00 грн.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.115 СК України, направити рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення постанови апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду безпосередньо або через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення, а разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі, - протягом 30 днів з вручення копії рішення.

Повний текст рішення складено 24 березня 2021 року.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області : Плечищева О.В.