ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1166/20
Провадження №2/477/77/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.,

за участі секретаря судових засідань Заїченко О.Є.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-торгівельна фірма «Агро-Діло»

про розірвання договорів,

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати:

додаткову угоду №1 від 14 березня 2017 до договору оренди землі від 03 листопада 2012 року, на земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:0307 (запис у Державному реєстрі земель №03340);

додаткову угоду №1 від 14 березня 2017 до договору оренди землі від 03 листопада 2012, на земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:0319 (запис у Державному реєстрі земель №03337);

додаткову угоду № 1 від 14 березня 2017 до договору оренди землі від 03 листопада 2012, на земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:0310 (запис у Державному реєстрі земель №03341);

додаткову угоду №1 від 14 березня 2017 до договору оренди землі від 03 листопада 2012, на земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:0306 (запис у Державному реєстрі земель №03336), укладені між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-торгівельна фірма «Агро-Діло», у зв`язку із порушенням товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-торгівельна фірма «Агро-Діло» вимог по цільовому використанню переданих в оренду земельних ділянок, повернути йому зазначені земельні ділянки та стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Обґрунтовуючи позов позивач ОСОБА_1 вказував, що він є власником земельних ділянок, що розташовані в межах території Грейгівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області з кадастровими номерами :07:000:0307, :07:000:0309, :07:000:0310, :07:000:0315 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Указані земельні ділянки на підставі спірних договорів оренди землі перебувають у користуванні відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-торгівельна фірма «Агро-Діло». Усупереч положенням спірних договорів відповідач без його згоди на земельній ділянці з кадастровим номером :07:000:0315 вирив меліоративну систему, зняв родючий шар ґрунту і вивіз чорнозем. Крім цього, станом на червень 2020 року передані в оренду землі використовуються не за цільовим призначенням, є не засадженими. Посилаючись на приписи Закону України «Про оренду землі» та Земельного кодексу України вважав, що є підстави для розірвання додаткових угод та повернення йому зазначених земельних ділянок.

Ухвалою суду від 07 липня 2020 року позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків, які в подальшому усунуті 27 липня 2020 року.

Питання про відкриття провадження у справі не вирішувалося з 20 липня 2020 року по 01 вересня 2020 року через перебування головуючого судді у щорічній плановій відпустці, згідно наказу голови Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02 липня 2020 року №28 к/ГС.

Ухвалою суду від 04 вересня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та розпочато підготовче провадження.

Ухвалою суду від 04 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

05 жовтня 2020 року від відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-торгівельна фірма «Агро-Діло» надійшов відзив на позовну заяву (т.1 а.с.108-110).

Заперечуючи проти позову, відповідач вказував, що він не погоджується з обставинами викладеними в позовній заяві, оскільки доводи позивача та докази на які він посилається в позовній заяві не відповідають фактичним обставинам справи, є безпідставними та нічим не обґрунтованими. Виконуючи вимоги Закону України «Про оренду землі» та умови договорів оренди землі, відповідач належним чином використовує всі вищезазначені земельні ділянки за їх цільовим призначенням починаючи з 03 грудня 2012 року по даний момент.

Орендовані у позивача земельні ділянки використовуються виключно для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані єдиним масивом на полі Greg 22, загальною площею 143,2379 га. На указаному полі систематично проводились сільськогосподарські роботиз обробки (культивація, дискування, боронування та інше), поле було засіяно культурами кукурудзи на площі 135,66 га та соняшнику на площі 7,58 га, на даному полі для збереження родючості ґрунтів, а також для підвищення якості ґрунту використовувались мінеральні, органічні і бактеріальні добрива, засоби хімічного захисту рослин та насіння.

Відповідач указує, що жодних робіт по будівництву меліоративної системи на орендованих у позивача земельних ділянках не проводив, акт обстеження, який долучений позивачем є неналежним доказом. Земельні ділянки використовуються за цільовим призначенням, що підтверджується неодноразовими актами перевірки відповідних державних органів, що здійснюють контроль за використанням та охороною земель.

02 листопада 2020 року позивач надіслав відповідь на відзив («заперечення на відзив») (т.1 а.с.148-152).

09 листопада 2020 року від відповідача надійшло «заперечення на заперечення на відзив» (т.1 а.с.159-161).

Ухвалою суду від 26 листопада 2020 року постановлено про огляд земельних ділянок, що належать позивачу з кадастровими номерами :07:000:0307, :07:000:0309, :07:000:0310, :07:000:0315 та розташовані в межах території Грейгівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області із залученням спеціаліста з питань контролю за використанням та охороною земель (державного інспектора) Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

Огляд спірних земельних ділянок за їх місцезнаходженням здійснений судом 11 грудня 2020 року, про що складений протокол проведеної процесуальної дії.

Ухвалою суду від 23 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 28 квітня 2021 року, відповідно до пункту 3 частини першої статті 200 ЦПК України, підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті, викликані свідки.

Ухвалою суду від 28 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

У судових засіданнях позивач ОСОБА_1 та його представники адвокати Костоусова Я.М. та Бушинський Є.В. підтримали позовні вимоги, з підстав, що зазначені у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях, просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-торгівельна фірма «Агро-Діло» адвокат Удотова А.М. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, просила у їх задоволенні відмовити з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву та інших процесуальних документах по суті справи.

У судовому засіданні 24 вересня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до частини шостої статті 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Складання повного рішення судом відкладено до 04 жовтня 2021 року.

Заслухавши вступні слова та пояснення позивача, його представників та представника відповідача, показання свідка, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд установив наступне.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район.

Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» утворено Миколаївський район (з адміністративним центром у місті Миколаїв) у складі територій Березанської селищної, Веснянської сільської, Воскресенської селищної, Галицинівської сільської, Коблівської сільської, Костянтинівської сільської, Куцурубської сільської, Миколаївської міської, Мішково-Погорілівської сільської, Нечаянської сільської, Новоодеської міської, Ольшанської селищної, Очаківської міської, Первомайської селищної, Радсадівської сільської, Степівської сільської, Сухоєланецької сільської, Чорноморської сільської, Шевченківської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Позивач ОСОБА_1 є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Воскресенської селищної (Грейгівської сільської) ради Миколаївського (Вітовського, Жовтневого) району Миколаївської області з кадастровими номерами :07:000:0307, :07:000:0309, :07:000:0310, :07:000:0315 (т.1 а.с.17-18, 29-30, 40-41, 54-55).

На підставі договорів оренди землі від 03 листопада 2012 року та додаткових угод до них від 14 березня 2017 року (далі спірні договори) зазначені вище земельні ділянки перебувають у користуванні відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-торгівельна фірма «Агро-Діло» (т.1 а.с.10-13, 14, 24-27, 28, 35-38, 39, 47-50, 51).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно статті 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов`язаний, у тому числі приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди; виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, водного фонду.

Указані обов`язки передбачені й пунктом 27.2 спірних договорів.

За змістом спірних договорів, зокрема пункту 15, цільовим призначенням земельних ділянок є ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до статті 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Згідно кадастрових планів, земельні ділянки з кадастровими номерами :07:000:0307, :07:000:0309, :07:000:0310, :07:000:0315 є землями сільськогосподарського призначення сільськогосподарськими угіддями (рілля) (т.1 а.с.21, 33, 44, 58).

За даними бухгалтерського обліку відповідача земельні ділянки за спірними договорами розташовані єдиним земельним масивом на полі Greg 22 загальною площею 143,2379 га (т.1 а.с.165).

Зі змісту позову вбачається, що відповідач здійснював нецільове використання земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:0315 шляхом будівництва меліоративної системи та зняття родючого шару ґрунту, а інші земельні ділянки не засіває сільськогосподарськими культурами.

Згідно акту обстеження від 03 червня 2020 року на земельних ділянках з кадастровими номерами :07:000:0307, :07:000:0309, :07:000:0310, :07:000:0315 у порушення вимог законодавства і договору оренди землі побудована (вирита) система меліорації, яка зруйнувала родючий шар ґрунту. Обстеження провели і зафіксували депутати Грейгівської сільської ради ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (т.1 а.с.61).

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 суду показав, що він був запрошений позивачем як депутат сільської ради для фіксації факту порушення на його земельних ділянках. ОСОБА_1 привіз його разом з ОСОБА_5 в поле і показав, де розташовані його земельні ділянки. На указаних ОСОБА_1 земельних ділянках знаходилося дві ями (два котловани) діаметром приблизно 30 на 20 метрів. На думку свідка, котловани були вириті для меліорації, оскільки в тому місці землі засолені. Після огляду, ОСОБА_1 йому надав раніше заповнений акт обстеження, який свідок підписав. Під час допиту свідок ОСОБА_3 також зазначив, що в нього відсутня спеціальна агрономічна освіта чи освіта із землеустрою, висновки він особисто зробив з побаченого на місці та зі слів ОСОБА_1 , документів, що посвідчує право власності на земельні ділянки ОСОБА_1 йому не надавав. Визначився, що обстежувана ним земельна ділянка належить ОСОБА_1 лише зі слів самого ОСОБА_1 .

До указаних показань свідка ОСОБА_3 суд ставиться критично, оскільки свідок не володіє спеціальними знаннями в галузі землеустрою та сільського господарства, обстежувані ним земельні ділянки не ідентифіковані як земельні ділянки з кадастровими номерами :07:000:0307, :07:000:0309, :07:000:0310, :07:000:0315, а твердження щодо наявної побудованої системи меліорації та зняття родючого шару ґрунту розцінюється судом як припущення та спростовується нижченаведеним.

Суд також не приймає до уваги акт обстеження від 03 червня 2020 року, оскільки він містить відомості, які особами, що його підписали не перевірялися, а також визначені без відповідних знань.

Крім цього, як зазначає сам ОСОБА_1 у позовній заяві, меліоративна система вирита лише на земельній ділянці з кадастровим номером :07:000:0315, а в акті обстеження зазначені чотири земельні ділянки.

Фотознімки, надані позивачем не можуть уважатися належними і допустимими доказами з огляду на приписи статей 77, 78 ЦПК України, оскільки відсутні дата і час проведення фотозйомки, відсутня будь-яка геодезична прив`язка до місцевості, що унеможливлює здійснення ідентифікації об`єкта зображання на фотознімках.

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки №377-ДК/355/АП/09/01/-20, земельна ділянка з кадастровим номером :07:000:0315, площею 4,0176 га засіяна соняшником, порушень вимог законодавства державним інспектором не виявлено (т.1 а.с.134-140).

Зі змісту листа Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 28 вересня 2020 року №28-14-0.167-6752/2-20, 25 вересня 2020 року виїздом на місце державним інспектором здійснено огляд земельних ділянок, та встановлено, що на земельних ділянках з кадастровими номерами :07:000:0310, :07:000:0309, :07:000:0307 зростає злакова культура (кукурудза), на земельній ділянці з кадастровим номером :07:000:0315 на момент огляду відсутнє зростання сільськогосподарських культур (так як на момент огляду 25 вересня 2020 року врожай соняшнику було вже зібрано), всі зазначені ділянки використовуються товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-торгівельна фірма «Агро-Діло» за цільовим призначенням, порушень вимог земельного законодавства державним інспектором не виявлено (т.1 а.с.130).

Під час огляду доказів за їх місцезнаходженням від 11 грудня 2020 року за участі сторін та їх представників, а також із залученням спеціаліста з питань контролю за використанням та охороною земель (державного інспектора) Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області судом не встановлено наявність на земельній ділянці з кадастровим номером :07:000:0315 будь-яких відмінностей від земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що знаходились поруч, зокрема візуально не виявлено зняття ґрунту, наявності котловану, ями тощо (т.1 а.с.216).

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 18 грудня 2020 року №9-14-0.167-8722/2-20 виїздом на місце державним інспектором здійснено огляд земельних ділянок та встановлено, що вони використовуються відповідачем за цільовим призначенням (т.1 а.с.228).

У судовому засіданні та під час огляду земельних ділянок позивач указував на наявність траншеї для меліорації на його земельних ділянках, що на його думку є меліоративною системою побудованою відповідачем без згоди позивача.

Як стверджує представник відповідача наявна на земельних ділянках по всій довжині поля Greg 22 траншея є частиною меліоративної системи, створеної до проголошення незалежності України за часів колишнього СРСР та яка існувала на час укладення спірних договорів.

Доказів, що спростовують дане твердження позивачем суду не надано.

При цьому, як установлено судом під час огляду доказів за їх місцезнаходженням 11 грудня 2020 року за участі сторін та їх представників, на спірних земельних ділянках, які розташовані одним масивом, по всій їх довжині дійсно знаходиться траншея, яка на вигляд є не глибокою, близько 0,5 1 метра та шириною, близько 0,5 1 метра, яка простягається паралельно меліоративному каналу.

Зазначене також відображено й на фотознімку, що наданий позивачем із зображенням траншеї, у якій знаходиться тварина кіт, що дозволяє приблизно визначиться з глибиною та шириною траншеї (т.1 а.с.74).

Суд наголошує, що не володіє спеціальними галузевими знаннями для визначення виду траншеї, її меж та розмірів, цільового призначення тощо.

Будь-яких висновків експерта в порядку статті 106 ЦПК України проведеної на замовлення позивача суду не надано, не подавались протягом підготовчого судового провадження й клопотання про призначення експертизи судом.

Посилання позивача у позові як на додаткову підставу для розірвання спірних договорів, а саме використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зокрема їх не засадження у червні 2020 року не відповідає обставинам справи та спростовується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Згідно довідки від 01 жовтня 2020 року №442 та актів про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив, засобів хімічного захисту рослин та насіння від 09 квітня 2020 року, 18 квітня 2020 року, звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року за формою №4-сг, відомостей по виконаним роботам під культури врожаю 2018-2020 роки, в 2020 році поле Greg 22 було засіяно сільськогосподарськими культурами кукурудзою на площі 135,66 га та соняшником на площі 7,58 га, протягом 2020 року відповідач проводив сільськогосподарські роботи з обробки (культивація, дискування, боронування), зрошення та інші роботи в сезон поливу, вносило засоби захисту рослин, мінеральні добрива (т.1 а.с.122-124, 125-126, 127, 128, 129).

Зазначені вище докази свідчать про використання земельних ділянок відповідачем за їх цільовим призначенням, тобто для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Обов`язок доказування міститься й в приписах статті 81 ЦПК України.

Відповідно до положень, викладених в статті 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням через призму їх належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку про відсутність порушень умов договорів оренди землі, укладеними між сторонами.

Позивач ОСОБА_1 обрав способом захисту своїх прав розірвання додаткових угод до договорів оренди землі, якими врегульовані правовідносини щодо строку дії основного договору в сторону збільшення з 7 років до 14 років, при цьому посилається на порушення відповідачем умов договорів оренди землі.

Оскільки у судовому засіданні не доведено порушень умов основних договорів, відсутні правові підстави для розірвання додаткових угод.

Ураховуючи викладене суд дійшов висновку про недоведеність пред`явлених вимог, що є наслідком відмови в задоволенні позову в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ураховуючи положення статті 141 ЦПК України та приписи Закону України «Про судовий збір», судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі відмови в позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 258-259, 264-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-торгівельна фірма «Агро-Діло», 57232, смт. Первомайське Миколаївського району Миколаївської області, вул. Заводська, 2, 2ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 36384300.

Повне рішення складено 04 жовтня 2021 року.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО