Провадження № 2/389/599/20
Рішення

іменем України

24 березня 2021 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Солонько К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.09.2009 між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кредит шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. На виконання умов зазначеного договору відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 8000 грн. Для користування кредитним картковим рахунком відповідачка отримала кредитну картку. Шляхом підписання зазначеної анкети-заяви відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Крім того, в редакції Умов та Правил, що почали діяти з 01.03.2019, сторони дійшли згоди, що починаючи зі 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України, встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості у розмірі - 86,4% для картки «Універсальна», 84% для картки «Універсальна голд». В порушення норм закону та умов договору відповідачка зобов`язання належним чином не виконувала. Станом на 09.09.2020 має заборгованість в сумі 11259 грн. 42 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту (заборгованість за простроченим тілом кредиту) в розмірі 8993 грн. 48 коп., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст.625 ЦК України у розмірі 615 грн. 67 коп., нарахованої пені у розмірі 100 грн. 00 коп., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 1550 грн. 27 коп. На даний час відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав банку. Тому позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву, згідно якої позовні вимоги АТ КБ "Приватбанк" визнала частково, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 8993 грн. 38 коп.

Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.09.2009 між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та відповідачкою укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

У заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді. Відповідачка також зобов`язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті ПАТ КБ «Приватбанк», а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на офіційному сайті банку.

На виконання умов зазначеного договору 30.09.2009 відповідачці було відкрито кредитний рахунок, видано кредитну картку та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 500 грн. 00 коп., в подальшому, кредитний ліміт як збільшувався так і зменшувався, 17.08.2013 ліміт був максимально збільшений на суму 8000 грн.

До кредитного договору позивачем додано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором станом на 09.09.2020 становить 11259 грн. 42 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту (заборгованість за простроченим тілом кредиту) в розмірі 8993 грн. 48 коп., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст.625 ЦК України у розмірі 615 грн. 67 коп., нарахованої пені у розмірі 100 грн. 00 коп., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 1550 грн. 27 коп.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

З огляду на викладене та враховуючи, що 30.09.2009 відповідачка підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку і таким чином уклала з банком договір банківського обслуговування, за умовами якого отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, факт отримання відповідачкою кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою з рахунку відповідача, а наявність заборгованості за кредитним договором - розрахунком заборгованості, тому суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту (заборгованість за простроченим тілом кредиту) в сумі 8993 грн. 48 коп.

Крім того, за змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника ОСОБА_1 від 30.09.2009, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, окрім заборгованості за простроченим тілом кредиту, стягнути заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст.625 ЦК України та пеню.

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Відповідна правова позиція також викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З вимогами позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст.625 ЦК України, в сумі 615 грн. 67 коп., суд не погоджується виходячи з наступного.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст.625 ЦК України, у своїй позовній заяві посилався на Умови та правила надання банківських послуг, в редакції, що почали діяти з 01.03.2019, а саме, що відповідно до п.2.1.1.2.12 в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна» та 84% - для картки «Універсальна голд».

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, в разі прострочення виконання грошового зобов`язання, процентні ставки, які застосовуються при визначенні суми боргу, яку боржник зобов`язаний сплатити на вимогу кредитора, поділяються на встановлені законом (три проценти річних від простроченої суми) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Разом з тим на обґрунтування зазначених вимог, вказані нові Умови та Правила надання банківських послуг до матеріалів справи позивачем не долучені, що перешкоджає безпосередньому дослідженню даних доказів судом.

До матеріалів справи долучено лише Витяг з Тарифів банку та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в редакції, що діяла станом на момент підписання відповідачкою договору про надання банківських послуг, при цьому вони не містять підпису відповідачки, а підписана нею анкета-заява не містить умов кредитування, відомостей про встановлення розміру відсоткової ставки, а також розрахунку відсотків згідно зі ст.625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання за відповідною відсотковою ставкою.

Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків, нарахованих на прострочений кредит згідно з ч.2 ст.625 ЦК України у розмірі 84% та 86,4%.

Оскільки ні витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна вважати частиною кредитного договору, укладеного між сторонами 30.09.2009, з огляду на відсутність підтвердження того, сторони дійшли згоди про встановлення зобов`язання зі сплати відсотків у відповідності до ст.625 ЦК України у відповідному розмірі, відтак у суду відсутні підстави стягувати з відповідача відсотки, нараховані на прострочений кредит згідно зі ст.625 ЦК України.

Таким чином у зв`язку з порушенням умов кредитного договору з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення заборгованості за тілом кредиту (заборгованість за простроченим тілом кредиту) в розмірі 8993 грн. 48 коп., а позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст.625 ЦК України у розмірі 615 грн. 67 коп., пені у розмірі 100 грн. 00 коп.,заборгованості за простроченими відсотками в сумі 1550 грн. 27 коп., задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд враховує роз`яснення, які містяться у п.36 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 №10 про те, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом №3674-VI).

У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2102 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, ст.ст.207, 526, 527, 549, 551, 626, 628, 633, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, керуючись ст.ст.81, 141, 263, 264, 265, 273, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», , місце знаходження: вул.Грушевського,1-Д м.Київ, заборгованість за тілом кредиту (заборгованість за простроченим тілом кредиту) згідно з кредитним договором б/н від 30.09.2009 в сумі 8993 (вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто три) грн. 48 коп. та судовий збір у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

У задоволенні позову щодо стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» нарахованої пені в сумі 100 грн. 00 коп., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в сумі 615 грн. 67 коп., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 1550 грн. 27 коп., відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва