Справа №463/9263/20
Провадження №2/463/398/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гирич С. В.

з участю секретаря судового засідання Попович Х.І.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, в розмірі 17 931,5 грн. та моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.

Позов мотивує тим, що 25.06.2020 року о 14:16 год. на вул. Архипенка, 16 у м. Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Mersedes-Benz Sprinter 319 CDI», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , який під час руху не дотримався інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «Volvo ХС 90», номерний знак НОМЕР_2 , що стояв по ходу руху і який належить позивачу на праві приватної власності, внаслідок чого транспортний засіб «Volvo ХС 90», номерний знак НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження. Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 21.08.2020 року у справі № 463/6469/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. У результаті вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Volvo ХС 90», номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого позивачу було завдано матеріальної шкоди. З довідки ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» про зведені дані по розрахунку вбачається, що страховиком визначено вартість ремонту у розмірі 35 431,5 грн., проте вирахувано зношення запчастин (НЗС) у розмірі 14 688,53 грн. Розмір франшизи становить 1 000 гривень. 30.07.2020 року позивачу виплачено страхове відшкодування у розмірі 17 500. Отже, саме з ОСОБА_2 як з особи, відповідальної за завдану шкоду, на користь позивача слід стягнути завдану матеріальну шкоду в розмірі 17 931,5 грн. Окрім цього, у результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було завдано моральну шкоду, що виразилася у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням мого автомобіля. Оскільки шкода відповідачем добровільно не відшкодована, змушена звернутись до суду за захистом прав та інтересів позивача.

Ухвалою суду від 24 листопада 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та надано відповідачу термін на надання відзиву на позов, сторони в судове засідання не викликались.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2020 року за клопотанням позивача застосовано заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках ОСОБА_2 , а також на рухоме майно, що належить ОСОБА_2 у межах суми заявлених позовних вимог в розмірі 22 931,5 грн.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2020 року призначено справу до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін на 03 лютого 2021 року о 16 годині 30 хвилин.

В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подала клопотання про розгляд справи без її участі.

Відповідач у судове засідання неодноразово не з`явився, явки представника не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, зокрема, шляхом розміщення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відзив не направив.

Відповідно до положень ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому суд вважає, що у відповідності до ст.280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу на підставі наявних доказів у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частинами 1, 2 ст.22 ЦК України, встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного прана, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 21.08.2020 року у справі №463/6469/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, а саме що він 25 червня 2020 року о 14:16 на вул. Архипенка, 16 у м. Львові, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 319 CDi», номерний знак НОМЕР_1 , під час руху не дотримався інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на стоячий автомобіль «Volvo XC 90», номерний знак НОМЕР_2 , водій ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Ч.6 ст.82 ІІПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Пункт 4 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснює, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, транспортний засіб «Volvo ХС 90», номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_2 є власником транспортного засобу марки «Mersedes-Benz Sprinter 319 СРІ», номерний знак НОМЕР_1

Як вбачається із позовної заяви, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як володільця автомобіля марки «Mersedes-Benz Sprinter 319 СРІ», номерний знак НОМЕР_1 , на час виникнення ДТП була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Ю.ЕС.АЙ.», що підтверджується Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР № 105900576 від 25.06.2020 року. Розмір франшизи становить 1 000 гривень.

З довідки ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» про зведені дані по розрахунку вбачається, що страховиком визначено вартість ремонту у розмірі 35 431,5 грн., страховиком вирахувано зношення запчастин (НЗС) у розмірі 14 688,53 грн.

Судом встановлено, що ТДВ «СК «Ю.ЕС.АИ.» здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 17 500 грн., шо підтверджується банківською випискою по рахунку.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Верховний Суду постанові від 18,02.2020року у справі № 522/1251/15-ц (провадження № 61-9573св18, № рішення в ЄДРСР 87759910) в оцінці обставин справи виходить з того, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо вартість майнового збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, перевищує стягнутий на користь позивача розмір страхового відшкодування, то з винної особи на КОРИСТЬ позивача підлягає стягненню різниця між Фактичним розміром завданих збитків та стягнутим страховим відшкодуванням.

Вищевказаного правового висновку додержується Верховний Суд у постанові від 18.02.2020року у справі №522/1251/15-ц та у постанові від 17.02.2020 року у справі № 648/4308/16-ц.

Враховуючи те, що фактичний розмір шкоди, завданий позивачу становить 35 431,5 грн., з яких 14 688,53 грн. компенсовано страховою компанією, таким чином суд вважає підставними доводи позивача щодо того, що відповідач зобов`язаний відшкодувати різницю між фактичним розміром завданих збитків та виплаченим ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» страховим відшкодуванням, а саме 17 931,5 грн.

Окрім цього, відповідно до ч.1 та ч. 2 ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням чи знищенням її майна.

Відповідно до позиції, викладеної у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховують, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Оскільки судом встановлено винуватість ОСОБА_2 у спричиненні своїми діями матеріальної шкоди позивачу, з врахуванням заперечень відповідача доводів позивача з приводу розміру моральної шкоди, суд вважає, що визначений останньою розмір моральної шкоди в сумі 5 000 грн. є розумним та відповідатиме душевним стражданням, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням належного їй майна.

Згідно з вимогами ст.81 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

А тому, з врахуванням встановлених судом обставин, а також того, що відповідач доводи позивача жодним чином не заперечив та не спростував, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити.

Крім цього, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на правову допомогу, щодо яких відповідач не заперечив та не спростував.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою, в розмірі 17 931,5 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., що в загальному становить 22931,5 грн. (двадцять дві тисячі дев`ятсот тридцять одна гривня п`ятдесят копійок)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 12 420 грн.

Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2020 року, якою накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ), а також на рухоме майно, що належить ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) у межах суми заявлених позовних вимог в розмірі 22 931,5 грн., продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту рішення суду 12 березня 2021 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя: Гирич С. В.