Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, яку мотивує тим, що їй, ОСОБА_1 , при оформленні трудової книжки НОМЕР_1 були записані прізвище, ім`я, по-батькові як: ОСОБА_2 (дівоче прізвище) - ОСОБА_1 , які не збігаються зі справжніми прізвищем, ім`ям, по-батькові, які є наступними: ОСОБА_1 , саме такі (справжні) дані зазначені у - паспорті серія НОМЕР_2 , виданого 02.03.2002 року - ОСОБА_1 та у свідоцтві про народження НОМЕР_3 - ОСОБА_3 , які записані російською мовою.

Заявниця зазначає, що внаслідок такої помилки, в неї на даний час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує її особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на її ім`я, а саме: трудовою книжкою НОМЕР_1 .

Крім цього зазначає, що у зв`язку із досягненням нею пенсійного віку, виникла необхідність у подачі до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області передбачених правовстановлюючих документів, зокрема тих, що підтверджують наявність трудового стажу, а саме трудової книжки.

Трудову книжку їй видано у 1978 році підприємством «Берегівський райпобуткомбінат», яке станом на сьогоднішній день ліквідоване, а тому зробити виправлення у трудовій книжці самостійно не надалось можливим.

У зв`язку з вищенаведеним заявниця просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви підтримує в повному обсязі.

Представник ГУ Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , при оформленні трудової книжки НОМЕР_1 були записані прізвище, ім`я, по-батькові як: ОСОБА_2 (дівоче прізвище) - ОСОБА_1 , які не збігаються зі справжніми прізвищем, ім`ям, по-батькові заявниці, які є наступними: ОСОБА_1 , саме такі (справжні) дані зазначені у - паспорті серія НОМЕР_2 , виданого 02.03.2002 року - ОСОБА_1 , та у свідоцтві про народження НОМЕР_3 - ОСОБА_3 , які записані російською мовою.

Заявниця зазначає, що внаслідок такої помилки, в неї на даний час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує її особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на її ім`я, а саме: трудовою книжкою НОМЕР_1 , у зв`язку з чим у неї виникла необхідність для встановлення факту про належність їй правовстановлюючого документу.

Судом встановлено, що рік, місяць і день народження заявниці ОСОБА_1 , збігаються у паспорті серії НОМЕР_2 , свідоцтві про народження НОМЕР_3 , свідоцтві про одруження НОМЕР_4 та у трудовій книжці НОМЕР_1 , що підтверджується належним чином засвідченими копіями, що долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як зазначено у пункті 6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 є однією і тією ж особою, вказаною в трудовій книжці ОСОБА_4 , оскільки зазначена помилка виникла у зв`язку з неправильною транслітерацією по батькові заявниці з російської мови на українську, оскільки ім`я по-російськи « ОСОБА_5 » перекладається на українську, як « ОСОБА_6 » це одне і теж саме ім`я, а тому суд приходить до висновку, що заявник довів ті обставини, на які посилалася як на підставу своїх вимог.

Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності документа, суд приходить до висновку, що заявник обґрунтовано звернувся до суду з метою встановлення юридичного факту, а тому дана заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263, 265, 293 - 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ), трудової книжки НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Повний текст рішення суду складено 01.10.2021 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк