Справа № 588/1581/21
провадження № 2/588/546/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Щербаченко М.В., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 , поданого в інтересах ОСОБА_2 до Тростянецької міської ради про зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивачки адвокат Бабич М.В. у вересні 2021 року звернувся до суду із указаним позовом в інтересах ОСОБА_3 , в якому просить суд зобов`язати Тростянецьку міську раду виправити неправильний запис №12 від 04.10.2007 року шляхом внесення змін у трудову книжку ОСОБА_3 прописавши наступне: У графі 1 черговий номер, наступний за порядком за номером останнього запису»; У графі 2 дату внесення змін»; У графі 3 номер запису, який є недійсним, а потім текст правильного запису: «Запис за номером 12 від 04.10.2007 є недійсним, звільнена з посади у зв`язку з обранням на виборну посаду секретаря виконкому Печинської сільської ради V скликання, п.5 статті 36 КЗпП України. Прийнята присяга особи місцевого самоврядування»; У графі 4- на підставі чого внесений запис: «Рішення 11 сесії V скликання від 04.10.2007 року».

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства зважаючи на такі мотиви.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" та у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" вказав, що словосполучення " суд встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Відповідно до вимог частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Водночас згідно із частиною першою, пунктом 2 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічну службу визначено як діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійну діяльність суддів, прокурорів, військову службу, альтернативну (невійськову) службу, іншу державну службу, патронатну службу в державних органах, службу в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Таким чином, для визначення юрисдикційної належності спору у справі, необхідно з`ясувати, чи пов`язаний спір з прийняттям, проходженням чи звільненням особи з публічної служби.

Загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування визначається Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі Закон № 2493).

Відповідно до статті 1 Закону № 2493 служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету (стаття 2 Закону № 2493-ІІІ).

За приписами статті 3 Закону № 2493-ІІІ посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Як установлено з матеріалів позовної заяви позивачка з 03.02.2000 проходила службу в органі місцевого самоврядування - Печинській сільській раді, займаючи посаду спеціаліста-землевпорядника, 06.12.2001 року ОСОБА_3 прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування, 19.12.2001 року їй було присвоєно черговий 14 ранг посадової особи місцевого самоврядування, з 18.03.2003 року вона була переведена на посаду бухгалтера, 14.01.2004 позивачці присвоєно черговий 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування, а з 30.03.2005 по 04.10.2007 року ОСОБА_3 займала посаду головного бухгалтера Печинської сільської ради. З 04.10.2007 по 18.11.2020 позивачка займала виборну посаду - секретаря виконкому Печинської сільської ради.

Позов представник позивачки ОСОБА_4 мотивував тим, що після обрання ОСОБА_3 рішенням 11 сесії V скликання від 04.10.2007 року секретарем виконкому Печинської сільської ради трудовий договір з позивачкою мав бути припинений на підставі пункту 5 статті 36 КЗпП України. Проте, запис № 12 трудової книжки ОСОБА_3 на думку її представника ОСОБА_4 є неточним та не відповідає вимогам чинного законодавства, тому підлягає виправленню.

Отже, ОСОБА_4 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_3 з приводу вирішення спору, пов`язаного із проходженням нею публічної служби на різних посадах в органі місцевого самоврядування - Печинській сільській раді Тростянецького району Сумської області.

Таким чином, з огляду на предмет позову та характер спірних правовідносин вважаю, що спір у цій справі підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи викладене, у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 слід відмовити, оскільки його позовна заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Водночас необхідно роз`яснити позивачці та її представнику, що з такими вимогами ОСОБА_3 має право звернутися до Сумського окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 186, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 поданого в інтересах ОСОБА_2 до Тростянецької міської ради про зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом із позовними матеріалами надіслати ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду безпосередньо або через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено і підписано 29 вересня 2021 року.

Суддя М. В. Щербаченко