Справа № 150/332/21
Провадження № 2/150/111/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі головуючої судді Кушнір Б.Б., за участю секретаря судового засідання Короленко Ю.В., представника позивача Галенко О.А., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» в інтересах якого діє Бадах С.М., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , у якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № від 21.03.2014 року у розмірі 1238,30грн., яка складається з: часткової суми заборгованості за 21.03.2016 за тілом кредиту в розмірі 1036,24грн.; за процентами за користування кредитом у розмірі 0,01грн.; індексу інфляції та 3% річних, що станом на 25.05.2021 року становлять 202,05грн., на користь позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що внаслідок неналежного виконання відповідачем кредитних зобов`язань за ним рахується заборгованість у розмірі 37827,95грн., право вимоги на яку перейшло до позивача за договором факторингу №13/06/16 від 13.06.2016 року, укладеного ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», та договором факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019 року, укладеного ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за вищезазначеним кредитним договором № від 21.03.2014 року, про що ОСОБА_1 було повідомлено 18.02.2019 року. Направлена 18.02.2019 року на адресу відповідача вимога про погашення заборгованості в розмірі 36827,95грн. залишена останнім без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Крім того, до позовної заяви позивачем долучено клопотання про поновлення строку (Вх.№1614/21-Вх. від 05.07.2021) для звернення заборгованості з 18.03.2019 року, яке обґрунтоване тим, що позивач дізнався про порушення відповідачем кредитних зобов`язань лише з моменту переходу права вимоги до вказаної компанії, тобто з моменту укладення договору факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019 та передачі всієї документації до нового кредитора, а тому, на думку позивача, необхідно обраховувати строк позовної давності з 18.03.2019 року, тобто, з моменту закінчення тридцяти денного строку, наданого відповідачу для добровільного виконання зобов`язання по вимозі позивача від 18.02.2019 року.

Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 07.07.2021 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив обставини, викладені в позовній заяві, зокрема, заперечив як факт наявності заборгованості за кредитним договором перед ОПТ банком, так і факт його повідомлення про зміну кредиторів за кредитним договором. Також зазначив, що відповідно до розділу 1 пункту 1 договору про надання споживчого кредиту, строк дії договору становить 24 місяці, з 21.03.2014 по 21.03.2016 роки, а із заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач звернувся 23.06.2021, після спливу три річного терміну (Вх №2048 від 10.08.2021 - а.с.67-69).

В свою чергу представником позивача надано відповідь на відзив (Вх.№2144 від 28.08.2021), якими спростовуються доводи відповідача а.с.80-87.

Розгляд справи неодноразово відкладався з підстав, зазначених в ухвалах суду від 27.07.2021, 17.08.2021, 07.09.2021, 23.09.2021, зокрема, з метою подання сторонами та витребування додаткових доказів.

07.09.2021 через канцелярію суду відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності (вх.№2247/21-Вх від 07.09.2021)-а.с.88. Аналогічна заява від 19.09.2021 подана відповідачем через канцелярію суду 17.09.2021 із доказами направлення такої позивачу та представнику позивача (ВХ №2355/21-Вх від 17.09.2021) а.с.96-98.

Ухвалою суду від 07.09.2021 задоволено клопотання представника позивача та продовжено строк розгляду даної цивільної справи.

Позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів - виписки по рахунку на підтвердження факту надходження від ОСОБА_1 30.08.2016 року коштів в рахунок погашення заборгованості в розмірі 1000грнивень (вх.№2370/21-ВХ від 20.09.2021) а.с.101-116.

На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, АТ «ОТП Банк» долучено до матеріалів справи інформаційну довідку відносно ОСОБА_1 , докази надання кредиту та довідку про рух коштів по рахунку ОСОБА_2 (Вх.№2395/21-ВХ від 22.09.2021)- а.с.129-132.

Представником позивача подано заперечення на заяву про застосування строків позовної давності (Вх.№2435/21-Вх. від 27.09.2021) з аналогічним обґрунтуванням, яке міститься у клопотанні про поновлення строку (Вх.№1614/21-Вх. від 05.07.2021), долученого позивачем до позовної заяви.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви, просить суд позов задоволити.

Відповідач у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, просить в позові відмовити у зв`язку із спливом позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 21.03.2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № (далі - Кредитний договір), у відповідності до якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 24694,00 грн. із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних з терміном дії 24 місяця та кінцевим терміном повернення коштів 21 березня 2016 року (а.с.6-9).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Також, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, АТ «ОТП Банк» належним чином виконало свої договірні зобов`язання, та надало відповідачу кредитні кошти в сумі 24500грн., що підтверджується меморіальним ордером №17551177 від 21.03.2014 року (а.с.131) та не заперечується відповідачем.

Проте, відповідач належним чином свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом в порядку і строки, визначені кредитним договором, не виконав, у зв`язку з чим, у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 37827,95гривень.

13 червня 2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №13/06/16 від 13.06.2016 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за Кредитним договором № від 21.03.2014 року, про що ОСОБА_1 було поінформовано повідомленням про відступлення прав вимог від 13.06.2016 року (а.с.10-16).

Відповідно до зазначеного договору до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги на загальну суму у розмірі 37827,95грн., яка складається із суми простроченого тіла кредиту у розмірі 21608,47грн. та суми нарахованих прострочених відсотків по кредиту у розмірі 16219,48грн.

Вподальшому, 29 січня 2019 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» укладено Договір факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019 року, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача Кредитним договором № від 21.03.2014 року, про що ОСОБА_1 також було поінформовано повідомленням про відступлення прав вимог від 18.02.2019 року (а.с.17-23).

Відповідно до зазначеного договору до ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» перейшло право вимоги на загальну суму у розмірі 37827,95грн., яка складається із суми простроченого тіла кредиту у розмірі 21608,47грн. та суми нарахованих прострочених відсотків по кредиту у розмірі 16219,48грн.

18.02.2019 року на адресу відповідача позивачем направлена вимога про погашення заборгованості в розмірі 36827,95грн. протягом тридцяти календарних днів з моменту отримання вказаної вимоги, але не пізніше ніж до 18.03.2019 року (а.с.24-26).

Дана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 1238,30грн., яка складається з: часткової суми заборгованості за 21.03.2016 за тілом кредиту в розмірі 1036,24грн.; процентів за користування кредитом у розмірі 0,01грн.; індексу інфляції та 3% річних, що станом на 25.05.2021 року становить 202,05гривень.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що відповідач належним чином не виконав зобов`язання за Кредитним договором № від 21.03.2014 року з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, право вимоги за яким згідно договорів факторингу №13/06/16 від 13.06.2016 року та №29/01/19-2 від 29.01.2019 року належить позивачу ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс».

За таких обставин, право позивача на отримання належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань є порушеним та підлягає захисту.

Разом з цим, відповідач у відзиві та у письмових заявах (а.с.88, 96-98) зазначає, що строк виконання ним зобов`язань за кредитним договором визначено 21.03.2016 року, позов подано 23.06.2021, тобто з пропуском трьох річного строку позовної давності, визначеного ст.257 ЦК України, відтак, вимагає застосування передбачених законом наслідків спливу позовної давності, що є підставою для відмови в позові.

Суд зазначає, що ст. 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч.1 ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається ст.261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Однак, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України).

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги, (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як було встановлено вище, 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за Кредитним договором № від 21.03.2014 року.

При цьому, додатком до договору факторингу№29/01/19-2 від 29.01.2019 року є Витяг з реєстру боржників, в якому міститься дані про наявність заборгованості боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором № від 21.03.2014 року в розмірі 21608,47грн. заборгованості за тілом кредиту та 16219,48грн. заборгованості за нарахованими відсотками згідно умов договору. Додатково суд звертає увагу на той факт, що у вказаному реєстрі боржників визначено дату закінчення договору споживчого кредиту - 21.03.2016року (а.с.21).

Отже, станом на момент укладення договору факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019, позивач був обізнаний про наявність заборгованості відповідача за Кредитним договором № від 21.03.2014 року та терміном виконання зобов`язань за кредитним договором.

Згідно Кредитного договору № від 21.03.2014 року, строк дії договору закінчився 21.03.2016 року. Докази пролонгації кредитного договору чи докази зупинення перебігу позовної давності в матеріалах справи відсутні.

Також судом не визнається належним доказом, який би підтвердив факт переривання позовної давності виписку по особовим рахункам за 30.08.2016 року ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», відповідно до якої 30.08.2016 року ОСОБА_1 проведено оплату 1000грн. в рахунок погашення заборгованості (а.с.109), оскільки з даної виписки не вбачається можливим встановити платника за №0110 та по якому саме договору проведена така оплата. Окрім того, суд бере до уваги, що зазначеним платником за №0110 проведено численні оплати кредитних заборгованостей по інших особах та інших кредитних договорах, що відображено у поданій виписці по рахунку.

Також судом береться до уваги, що така оплата заборгованості 30.08.2016 року в розмірі 1000грн. проведена під час дії договору факторингу від 13.06.2016 року за №13/06/16, тобто коли кредитором заборгованості ОСОБА_1 було ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», однак, в подальшому при укладенні наступного договору факторингу сума оплати заборгованості в розмірі 1000грн. не відображена в реєстрі боржників, зокрема, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло право майнової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором в розмірі 37827,95грн. (а.с.14), і така ж сума заборгованості за боржником ОСОБА_1 перейшла до нового кредитора за договором факторингу - позивачу у справі (а.с.21).

З огляду на викладене, а також зважаючи на категоричне заперечення відповідачем факту проведення оплати 30.08.2016 року в розмірі 1000грн. на рахунок ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», суд зазначає про відсутність належних та допустимих доказів переривання позовної давності.

Таким чином, перебіг строку позовної давності закінчився 21.03.2019 року.

Однак, як вбачається з дати направлення позовної заяви на адресу суду, згідно поштового штемпеля на конверті, позивач звернувся за захистом свого порушеного права до суду з даним позовом лише 20.07.2021, тобто поза межами трирічного строку, протягом якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права.

При цьому клопотання позивача про поновлення пропущеного строку позовної давності є безпідставним та не заслуговує на увагу у зв`язку з тим, що позивачем не надано доказів поважності причини пропуску або інших наявних у нього перешкод для своєчасного звернення до суду за даним позовом у період з 29.01.2019 (з моменту переходу до позивача права вимоги до відповідача за даним кредитним договором) по 21.03.2019.

Таким чином, станом на дату подання позову строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитом закінчився.

Оскільки позовна давність до основної вимоги спливла до звернення позивача до суду, то позовна давність спливла і до вимог про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом та інфляційних втрат і 3% річних, оскільки такі нараховані на суму заборгованості за вимогами, щодо яких позовна давність пропущена.

Аналогічні висновки викладені у постановах КЦС ВС по справі №336/2166/17 від 15.02.2019 та по справі №501/1571/15-ц від 08.11.2019р.

Враховуючи, що ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» подало позов, який є обґрунтованим, із пропуском строку, передбаченого статтею 257 ЦК України, а його клопотання про його поновлення є безпідставним, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову на підставі статті 267 ЦК України.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, а саме у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 257, 261, 267 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2-5, 7, 8, 10 - 13, 81, 83, 89, 90, 95, 133, 141, 247, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», розташоване за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 77, .

Відповідач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 07.10.2021 року.

Суддя Б.Б. Кушнір