Справа №: 653/3487/14-ц
Провадження № 6/653/23/21
У Х В А Л А

іменем України

02 квітня 2021 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд

Херсонської області в складі:

головуючого судді Мотонок Т.Я.

за участю

секретаря судових засідань Гурковського В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Генічеського районного суду Херсонської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

ВСТАНОВИВ :

До суду надійшла заява ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, в якій заявник просив суд поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 653/3487/14-ц від 15.05.20015 року, виданого на підставі заочного рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 11.02.2015 року, справа № 653/3487/14-ц.

В обгрунтування заяви зазначено, що відповідно до заочного рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 11.02.2015 по справі № 653/3487/14-ц на користь заявника ОСОБА_1 стягнуто з ОСОБА_2 84700,00 грн збитків, завданих невиконанням договірних зобов`язань, 15000,00 грн моральної шкоди, 400,00 грн витрат на правову допомогу та витрати по сплаті судового збору у сумі 1090,60 грн.

На підставі вказаного судового рішення заявнику 11.02.2015 року було видано виконавчий лист, який він пред`явив до виконання до органу державної виконавчої служби Генічеського районного управління юстиції.

За заявою стягувача було відкрито виконавче провадження ВП № 47828836. Але постановою від 29.12.2015 року ДВС повернув заявнику виконавчий документ без виконання, у зв`язку із неможливістю встановити місце знаходження боржника, на підставі п.5 ч.1 ст 47 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, яка діяла на час повернення виконавчого документу стягувачу.

Заявник вказує, що боржник умисно переховувався в АР Крим. Після отримання цієї інформації він мав намір звернутися до виконавчої служби із заявою про примусове виконання вказаного рішення суду, але через введений карантин на території України не мав змоги цього зробити.

Заявник зазначає, що на даний час боржник знаходиться в м. Генічеськ, Херсонської області і для того, щоб він мав змогу звернутися із заявою про примусове виконання йому необхідно поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання. На думку заявника, вказані обставини є поважними.

02.04.2021 року на електронну адресу Генічеського районного суду Херсонської області від ОСОБА_1 надійшли додаткові матеріали, а саме постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.12.2015 року та ухвала Генічеського районного суду Херсонської області від 02.10.2020 року в справі № № 653/3487/14-ц про скасування заходів забезпечення позову.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, але згідно заяви просив суд розгляд справи проводити за його відсутності.

Боржник та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати заяву у відсутності осіб, що не з`явилися.

Фіксування судового засідання не проводиться у зв`язку з неявкою учасників процесу.

Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено, що згідно заочного рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 11.02.2015 по справі № 653/3487/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 84700,00 грн збитків, завданих невиконанням договірних зобов`язань, 15000,00 грн моральної шкоди, 400,00 грн витрат на правову допомогу та витрати по сплаті судового збору у сумі 1090,60 грн.

На підставі вказаного судового рішення заявнику 11.02.2015 року було видано виконавчий лист № 653/3487/14-ц від 11.02.2015 року.

За заявою стягувача було відкрито виконавче провадження ВП № 47828836. Але постановою від 29.12.2015 року ДВС повернув заявнику виконавчий документ без виконання, у зв`язку із неможливістю встановити місце знаходження боржника, на підставі п.5 ч.1 ст 47 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, яка діяла на час повернення виконавчого документу стягувачу.

Згідно ухвали Генічеського районного суду Херсонської області від 30.12.2014 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на житловий будинок, земельні ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 01 жовтня 2020 року № 29735, 20 березня 2015 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням, ухвали суду про забезпечення позову.

Згідно ухвали суду від 02.10.2020 року заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задоволено та скасовано арешт на майно, який був накладений згідно ухвали суду від 30.12.2014 року.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Аналогічне положення містить ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Суди, при розгляді заяв про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання мають детально досліджувати всі обставини, які вплинули на пропуск строків пред`явлення виконавчих документів до виконання і розглядати їх в сукупності шляхом встановлення відповідного причинно-наслідкового зв`язку.

З`ясування вказаних обставин відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 20.01.2016 року, у справі №6-711цс15.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Заявник обґрунтовує вимоги заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, тим що згідно постанови про повернення виконавчого листа стягувачеві 29.12.2015 року виконавчий лист № 653/3487/14-ц від 15.05.2015 року повернуто стягувачеві у зв`язку з неможливістю з`ясувати місцезнаходження боржника. Заявник вказує на те, що боржник умисно переховувався на окупованій території АР Крим. Але, заявником не надано жодного доказу на підтвердження вказаного факту. Крім того, заявник повторно не звертався до виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду від 11.02.2015 року та проведення всіх необхідних виконавчих дій протягом строку для пред`явлення до виконавчого документу для виконання. Також, протягом тривалого часу, а саме близько п`яти років заявник не звертався до суду з підстав поновлення пропущеного строку для повторного пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Отже, наведені заявником причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є неповажними та не можуть бути підставою для поновлення цього строку. Оскільки, стягувач зобов`язаний сумлінно користуватись усіма наданими правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність. В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд.

Тому, суд приходить до висновку, що заявник не надав суду доказів, щодо обґрунтованості поважних причин пропуску строку, у зв`язку з чим, суд не може прийняти їх до уваги, тому вважає що існують всі підстави для відмови в задоволенні заяви.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження» ст. 433, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Генічеського районного суду Т. Я. Мотонок