Справа № 740/3992/20
Провадження № 2/740/162/21
РІШЕННЯ

заочне

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Кубрак Н. М.,

учасники справи:

- представник позивача - Єрофєєва Лариса Григорівна,

- представник третьої особи - Мальована Вікторія Володимирівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Ніжинської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Ніжинської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

установив:

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивовано тим, що батьки дівчинки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі до 19 листопада 2018 року. Після розлучення дитина залишилася проживати у сім`ї матері. Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії ОСОБА_3 має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб, що в свою чергу унеможливлює виконання нею батьківських обов`язків. Батько дитини жодного разу не бачився з дочкою, не цікавиться її життям, здоров`ям та розвитком, не бере участі у вихованні дитини, не відвідує садочок, не звертався до виконкому з приводу встановлення графіку побачення з дочкою. Відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, не працює. Дитина повністю знаходиться на утриманні діда ОСОБА_4 та баби ОСОБА_5 . Малолітня ОСОБА_1 перебуває на обліку, як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах, з причини ухилення її батьків від виконання батьківських обов`язків. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини прийнято рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно дочки.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 09-00 год. 28 жовтня 2020 року, яке у подальшому відкладено на 18 листопада 2020 року у зв`язку з неявкою відповідача.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 листопада 2020 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду, судове засідання призначено на 12-00 год. 24 грудня 2020 року.

24 грудня 2020 року судове засідання відкладено на 15-00 год. 15 січня та в подальшому на 11-00 год 15 лютого та на 09-00 год 11 березня 2021 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених у ньому обставин, просив задовольнити, додатково зазначив, що з 2016 року дитину взято на облік у зв`язку зі складними сімейними обставинами. Відповідач байдуже ставиться до дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, веде аморальний спосіб життя. Відповідач викликався на засідання виконкому, але не з`явився, що також свідчить про свідоме ухилення.

Представник третьої особи підтримав позов, просив задовольнити, зазначивши, що дійсно відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Жодного разу на засіданні комісії батька не було. Крім цього, він жодного разу не приходив до дитячого садочка, про що свідчить відповідна довідка. Зараз дівчинка навчається у гімназії і відповідач досі її не відвідав, хоч і проживає у м. Ніжині і обізнаний про ситуацію, що склалася, по телефону.

Допитаний під час розгляду справи свідок ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , баба дитини) показала, що батько - відповідач у справі не бере участі у вихованні дитини, не відвідує її, не вітає зі святами. Відповідач проживає зі своїми батьками, а ті навідуються до дитини і їм відомо про ініціювання питання позбавлення його батьківських прав. Батьки дитини розлучилися приблизно 2 роки тому, тоді дитині було 3 - 4 роки, і з того часу відповідач жодного разу не приходив до дитини. Він зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. На підставі рішення суду з нього стягнуто аліменти, але платять його батьки, а не він.

Свідок ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , дід дитини) у судовому засіданні показав, що відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Після розірвання шлюбу їхньої дочки та відповідача, останній жодного разу не приходив до дитини, а це майже 3 роки, навіть не звертався до них щоб побачити дівчинку, хоч його батьки відвідують дитину і знають про ситуацію щодо позбавлення його батьківських прав.

Відповідач у судові засідання жодного разу не з`явився, повідомлявся судом належним чином про час та місце розгляду справи засобами поштового зв`язку, судових викликів не отримував, поштові конверти повернулися до суду без вручення адресатові із зазначенням причин невручення - відсутність адресата за вказаною адресою. Крім того, на офіційному вебсайті суду розміщено оголошення про виклик відповідача до суду; відзиву на позов та клопотання про відкладення розгляду справи відповідач не подавав.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на вказане суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити у справі заочне рішення, стосовно чого не заперечував представник позивача.

Заслухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 09 листопада 2013 року по 19 листопада 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 та рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області про розірвання шлюбу (а. с. 6, 7).

Згідно зі свідоцтвом про народження від 20 березня 2014 року серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а. с. 5).

Висновком виконкому Ніжинської міської ради від 27 лютого 2020 року № 01.1-21/57, затвердженим рішенням № 57, установлено доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його дочки ОСОБА_1 . У висновку зазначено, що відповідач участі у вихованні не бере, проживає окремо, не відвідує дитину, не цікавиться її життям та здоров`ям, на засідання комісії для висловлення своєї думки з цього приводу не з`явився (а. с. 10).

Статтею 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Разом з цим у п. 15 указаної постанови роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що з авданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні від 07 грудня 2006 року в справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) ЄСПЛ наголосив на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункти 57, 58).

Під час розгляду справи встановлено, що тривалий час (більше двох років) відповідач не спілкується з дочкою, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто не виконує своїх батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку дитини.

Указаних обставин відповідач не спростував, не подав до суду відзиву на позов з обгрунтуванням своєї позиції стосовно спірного питання. У справі відсутні жодні докази на підтвердження наявності у відповідача інтересу до дитини.

На думку суду, поведінка відповідача є такою, що свідчить про самоусунення його від виконання батьківських обов`язків з виховання дитини. Такий акт свідомої поведінки відповідача розцінюється судом, як небажання виконувати свій батьківський обов`язок, що в силу вимог ст. 164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав стосовно дитини.

З огляду на вказане суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави, адже позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову до суду.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76 - 81, 89, 141, 263 - 265, 280, 281 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Виконавчого комітету Ніжинської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Ніжинської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; АДРЕСА_1 ) позбавити батьківських прав стосовно його дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне заочне рішення складене і підписане 26 березня 2021 року.

Суддя І. М. Шевченко