Справа № 266/1559/21
Провадження № 2/266/577/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Іванця О.Д., за участю секретаря Новак О.В., розглянувши в загальному позовному провадженні у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку набувальної давності, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Маріуполя надійшла та зареєстрована позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просила визнати в порядку набувальної давності право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що квартира АДРЕСА_1 на праві приватної сумісної власності в рівних частках, по 1/5 частки кожному, належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на підставі договору міни квартир, посвідченого 07.09.1994 року Другою маріупольською державною нотаріальною конторою за реєстром №1-2596. Після набуття права власності в порядку обміну на квартиру АДРЕСА_1 позивачка стала постійно проживати в ній з її сім`єю: чоловіком ОСОБА_4 , дітьми ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_6 , всі користувалися житловим приміщенням квартири на рівних умовах. 03.06.2005 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 переїхав на постійне місце проживання до РФ. Співвласник ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.09.2020 року за позивачкою визнано право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 та проведено державну реєстрацію права власності. Співвласник ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в РФ, про що 15.02.2008 року зроблено відповідний актовий запис №50. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за законом на 1/5 частку квартири. Спадкоємці першої черги ОСОБА_7 , ОСОБА_3 . Дошлюбне прізвище ОСОБА_8 змінила на ОСОБА_9 у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Однак відповідачі спадщину за законом не прийняли, сумісно із спадкодавцем на час його смерті не проживали та до нотаріальної контори за місцем знаходження нерухомого спадкового майна із заявою про прийняття спадщини не звертались. Заповіту за життя ОСОБА_4 не складав. Нерухомим майном користувалися та володіли відкрито, здійснювали догляд та утримання квартири, сплачувала квитанції за комунальні послуги. У зв`язку з чим, позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить визнати в порядку набувальної давності право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22.03.2021 року позовну заяву було залишено буз руху.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31.05.2021 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22.07.2021 року витребувано з Другої Маріупольської державної нотаріальної контори матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_4 .

В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Маріупольської міської ради надав заяву у якій просить справу розглядати у його відсутність, питання вирішити на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає.

Відповідач ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до договору міни квартир від 07.09.1994 року зареєстрованого в реєстрі за №І-2038, реєстраційного посвідчення за реєстровим №36298 від 26.11.2002 року, квартира АДРЕСА_1 , на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 .

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.09.2020 року, справа №266/3592/20 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_10 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно задоволено та визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 51,4 кв.м., житловою площею 33,2 кв.м., після смерті спадкодавця ОСОБА_6 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.11.2020 року, індексний номер витягу 232823592, встановлено, що 1/5 частка кв. АДРЕСА_1 зареєстрована на праві приватної спільної часткової власності на підставі рішення суду справа №266/3592/20 на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу виданого Приморським ВРАЦС ММУЮ Донецької області серія НОМЕР_1 від 03.06.2005 року, встановлено, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано 03.06.2005 року, про що зроблено відповідний актовий запис №93.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 виданого відділом ЗАГС Приморського райвиконкому 12.03.1987 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , про що зроблено запис №204. Батьками відповідно до свідоцтва є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 виданого відділом ЗАГС Приморського райвиконкому 06.05.1985 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_8 , про що зроблено запис №395. Батьками відповідно до свідоцтва є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 виданого Приморським ВРАЦС ММУЮ Донецької області, 07.11.2008 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , про що зроблено відповідний актовий запис №458. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_9 .

Відповідно до повторного свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 від 02.10.2020 року виданого 92300034 відділом запису актів громадянського стану Кримського району управління запису актів громадянського стану Краснодарського краю встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , про що складено актовий запис про смерть №50.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_6 виданого Приморським районним у м. Маріуполі ВДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області від 29.05.2019 року, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис №535.

Судом оглянуті квитанції за січень 2018 року, лютий 2018 року, березень 2018 року, квітень 2018 року, за послуги центрального опалення видані на ім`я ОСОБА_6 та квитанції про їх сплату.

Відповідно до звіту про незалежну експертну оцінку вартості нерухомого майна "Капітал-Експерт" експертної оцінки вартості майна та землі від 26.03.2021 року встановлено, що станом на дату оцінки вартість об`єкта оцінки становить 425670,00 грн.

Актом про фактичне проживання складеного 10.08.2021 року головою ОСББ "Ковчег-4" встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 21.12.1999 року та постійно проживає за даною адресою, в тому числі з червня 2005 року по теперішній час здійснює утримання квартири.

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 029.08/.2021 року за №65931773 відносно ОСОБА_4 відомості за вказаними параметрами запиту у спадковому реєстрі інформація відсутні.

Відомості з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкової справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 09.08.2021 року за №65931786 стосовно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 відсутні.

Згідно з ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови).

З врахуванням вказаних норм законодавства правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності. Це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ. Воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у ч. 1ст. 344 ЦК України, а саме: - наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; - законність об`єкта володіння; - добросовісність заволодіння чужим майном; - відкритість володіння; - безперервність володіння; - сплив установлених строків володіння; - відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю.

Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 наголосила на тому, що набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності усіх вказаних умов у сукупності. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент заволодіння ним не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Водночас він повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Отже, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка надалі претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність.

Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Таким чином, Велика Палата ВС дійшла висновку, що після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови).

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). (п. 14 Постанови)

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів 1/5 часткою квартири АДРЕСА_1 , відкрито та безперервно, добросовісно користується понад 10 років майном, яке належить відповідачу по справі, продовжує відкрито, безперервно володіти ним, суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю на спірне нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 344 ЦК України, ст. ст. 10,12, 13, 258-259, 263-265, 395 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку набувальної давності- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , право власності в порядку набувальної давності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 51,4 кв.м, житловою площею 33,2 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою:http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Іванець О. Д.