ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 654/2895/19 Головуючий в І інстанції Сіянко В.М.
Номер провадження 22-ц/819/314/21 Доповідач Орловська Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Орловської Н.В.

суддів: Кутурланової О.В.

Майданіка В.В.

секретар Давиденко І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 25 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Білозерська районна державна адміністрація Херсонської області про усунення перешкод у здійсненні спілкування та визначенні способу участі у вихованні онука,

В С Т А Н О В И В:

09 серпня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила усунути перешкоди у спілкуванні з онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити спосіб участі у вихованні онука шляхом встановлення з ним систематичних побачень щосуботи з 09:00 до 17:00 години, без обмеження місць спілкування, з можливістю відвідування її місця проживання, без присутності матері - ОСОБА_1 ; передавати позивачу онука щосуботи о 09:00 год за її місцем проживання або місцем проживання ОСОБА_1 .

Позовну заяву мотивовано тим, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є онуком позивача, який після розірвання шлюбу її сина ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до лютого 2019 року проживав разом з батьком.

З лютого до травня 2019 року онук мав два місця проживання - як з батьком, так і з матір`ю. Проте, з червня 2019 року та до теперішнього часу відповідач приховує місце проживання онука ОСОБА_3 .

Позивач зазначає, що має теплі стосунки з онуком, міцний психоемоційний зв`язок, має бажання брати участь у його вихованні. Оскільки відповідач ОСОБА_1 перешкоджає їй у спілкуванні з онуком - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надає можливості побачитись та проводити час, і між сторонами не досягнуто згоди щодо визначення способу участі її, як бабусі, у вихованні онука, тому просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 29.11.2019 року залучено до участі у справі Білозерську районну державну адміністрацію Херсонської області в якості третьої особи.

Заочним рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 25 вересня 2020 року позов ОСОБА_2 до задоволено частково. Вирішено встановити для ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порядок побачення з онуком - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: з 9 години до 17 години кожної другої та четвертої суботи кожного місяця без обмежень місця спілкування, без присутності матері - ОСОБА_1 . Обов`язок передавати дитину ОСОБА_2 за місцем проживання останньої покласти на ОСОБА_1 ; обов`язок повертати дитину ОСОБА_1 за місцем проживання останньої покласти на ОСОБА_2 . Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 468 (чотириста шістдесят вісім) гривень 40 копійок понесених судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду мотивовано тим, що при визначенні способу участі бабусі у вихованні онука, з метою забезпечення позитивного психоемоційного стану малолітнього ОСОБА_3 , враховуючи малолітній вік дитини, стосунки між родинами, щотижневий розпорядок дня дитини, його психічний стан, а також законодавчо закріплені права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини, обговоривши варіанти можливого спілкування дитини з бабою, враховуючи баланс інтересів дитини та її матері, суд вважав за необхідне визначити участь ОСОБА_3 у вихованні онука саме шляхом особистих зустрічей онуком з 9 години до 17 години кожної другої та четвертої суботи кожного місяця без обмежень місця спілкування, без присутності матері.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 12.11.2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод та визначення способу участі у вихованні онука залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи заочне рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 25.09.2020 р. необґрунтованим, ухваленим без надання належної правової оцінки всім обставинам справи, просить його змінити, встановивши для ОСОБА_2 час та спосіб побачення з онуком ОСОБА_3 з 9 до 12 години кожної другої та четвертої суботи кожного місяця за місцем проживання ОСОБА_1 у її присутності.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з огляду на п`ятиденний робочий тиждень відповідача, встановлений судом першої інстанції спосіб участі позивача у вихованні онука позбавляє ОСОБА_1 можливості повноцінно провести з дитиною суботу, як вихідний день, належним чином підготувати дитину до шкільних занять.

Крім того, вважає, що враховуючи вік дитини, її побачення з бабусею мають відбуватися у присутності матері за її місцем проживання.

Також судом не було враховано, що відстань між місцем проживання сторін складає близько 60 км, що передбачає тривалий переїзд громадським транспортом. Ранній виїзд та пізній приїзд дитини створюватиме для неї дискомфорт та в нинішніх умовах, враховуючи розповсюдження у світі коронавірусу COVID-19 спричинить ризик для здоров`я дитини.

Крім того, судом не надано належної оцінки висновку органу опіки та піклування, яким визначено спосіб участі позивача у вихованні онука шляхом встановлення побачень один раз на місяць, кожної другої суботи, у присутності матері протягом трьох годин.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Іващенко Андрій Іванович, який діє в інтересах ОСОБА_2 , доводи апеляційної скарги заперечує. Просить залишити без змін рішення суду, оскільки без участі матері семирічної дитини позивач спроможна забезпечити звичний для неї режим дня та харчування, тоді як доказів протилежного відповідач не навела. Крім того вважає, що висновок органу опіки, не має для суду заздалегідь встановленої сили, а тому врахування останнього є правом не обов`язком суду. З врахуванням решти встановлених обставин справи суд дійшов вірних висновків при визначенні способу участі позивача у вихованні онука який за своїм характером відповідає інтересам дитини.

Також у відзиві наведений попередній розрахунок витрат позивача на отриману нею правову допомогу у сумі 1690,30 грн.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегією суддів встановлені такі обставини.

Судом встановлено, що батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . (а.с.9)

Позивачка ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_4 та бабусею малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У період з 19.11.2011 р. по 19.03.2019 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебували в шлюбі, який рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 19.03.2019 р. у справі №654/3146/18 розірвано. (а.с.8)

На момент виникнення спірних правовідносин малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Аналізуючи підстави звернення до суду з вказаним позовом, норми сімейного законодавства України та міжнародних нормативно-правових актів, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, а також рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла такого висновку.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтями 12 - 15 Конвенції визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою).

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у частині восьмій статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82).

Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України.

За змістом статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що бабуся має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати їй спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Разом із тим, згідно ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Положеннями частини п`ятої статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. (ч. 6 ст. 19 СК України)

Отже, аналіз вказаних норм законодавства України свідчить про те, що при розгляді позовних вимог про визначення способу участі бабусі у вихованні онука обов`язковим є наявність письмового висновку органу опіки та піклування, який підлягає врахуванню судом під час ухвалення судового рішення, крім випадків, якщо такий висновок є недостатньо обґрунтованим або суперечить інтересам дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог ч. 5 ст. 19 СК України органом опіки та піклування Білозерською районною державною адміністрацією Херсонської області надано письмовий висновок від 05.02.2020 року №01-10-68/0/20/601-18 про визначення способу участі ОСОБА_2 у вихованні малолітнього онука, ОСОБА_3 , згідно якого орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у такий спосіб: за місцем проживання дитини, один раз на місяць, кожної другої суботи, у присутності матері протягом трьох годин. (а.с.72-73).

Суд першої інстанції у рішенні, яке є предметом оскарження, зазначив про наявність вказаного висновку органу опіки та піклування, але не погодився з ним. Однак всупереч вимогам ч. 6 ст. 19 СК України, суд не надав належної правової оцінки вказаному висновку на предмет його обґрунтованості та відповідності інтересам дитини.

Надаючи правову оцінку наявному у матеріалах справи висновку органу опіки та піклування апеляційний суд враховує, що питання визначення способу участі ОСОБА_2 у вихованні онука, ОСОБА_3 було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації від 23 січня 2020 року, на якому ОСОБА_1 пояснила, що не заперечує проти побачень ОСОБА_3 з онуком.

При цьому, органом опіки та піклування враховано, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , у той час, як його бабуся, позивач по справі ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

З огляду на малолітній вік дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також враховуючи віддаленість місця його проживання від місця проживання бабусі ОСОБА_3 , апеляційний суд вважає, що визначений органом опіки та піклування у висновку від 05.02.2020 року №01-10-68/0/20/601-18 спосіб участі позивача у вихованні онука шляхом побачень один раз на місяць, за місцем проживання дитини, у присутності матері, є обґрунтованим та відповідає інтересам дитини.

Крім того, враховуючи факт розповсюдження у світі коронавірусної інфекції, який є загальновідомим та в силу ч. 3 ст. 82 ЦПК України не потребує доведення, апеляційний суд вважає, що визначений судом першої інстанції обов`язок ОСОБА_1 передавати дитину ОСОБА_2 за місцем її проживання у с. Велика Кардашинка передбачає тривалий проїзд дитини громадським транспортом, що ставитиме під загрозу здоров`я дитини.

Також судом першої інстанції не враховано, що згідно до ч. 1 ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Апеляційний суд вважає, що з огляду на п`ятиденний робочий тиждень відповідача ОСОБА_1 , визначений судом першої інстанції спосіб участі бабусі ОСОБА_3 у вихованні онука без присутності матері дитини, кожної другої та четвертої суботи з 09 до 17 години, фактично мінімізує участь матері у вихованні її сина у вихідні дні, що призведе до порушення переважного права відповідачки на особисте виховання дитини, а зазначений спосіб не буде відповідати першоосновам розвитку особистості хлопчика.

Беручи до уваги інтереси дитини, які мають вирішальне значення при вирішенні даного спору, переважне право відповідачки на особисте виховання дитини, а також враховуючи висновок органу опіки та піклування від 05.02.2020 року №01-10-68/0/20/601-18, апеляційний суд вважає за доцільне встановити наступний порядок участі бабусі у вихованні внука: кожної другої та четвертої суботи кожного місяця, протягом трьох годин, за місцем проживання дитини ОСОБА_3 , у присутності його матері ОСОБА_1 .

При цьому, апеляційний суд не вбачає підстав для визначення способу спілкування позивача з онуком саме з 09 до 12 години та за місцем проживання ОСОБА_1 , як це просить скаржник, оскільки вказані вимоги не відповідають інтересам дитини.

Враховуючи, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а також не надано перевагу інтересам дитини, тому згідно ст. 376 ЦПК України рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 25.09.2020 р. слід змінити в частині визначеного судом способу участі позивача ОСОБА_2 у вихованні онука ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що вимоги скаржника ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, тому сплачений нею в суді апеляційної інстанції судовий збір в сумі 1152,60 грн. підлягає частковому стягненню з позивача, пропорційно до розміру задоволених вимог, що становить 576,30 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 25 вересня 2020 року змінити, встановивши для ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кожної другої та четвертої суботи кожного місяця, протягом трьох годин, за місцем проживання дитини ОСОБА_3 , у присутності його матері ОСОБА_1 .

В решті це ж рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 576,30 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 24 березня 2021 року.

Головуючий ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ О.В.Кутурланова

________________ В.В.Майданік