Справа № 2-2571/11
Провадження № 2-в/185/56/21
У Х В А Л А

31 серпня 2021 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді - Врони А.О., за участю секретаря судового засідання Ольхової К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у справі № 2-2571/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження у справі № 2-2571/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Заява мотивована тим, що 21 жовтня 2011 року суддею Куйбишевського районного суду м.Донецька Писанець Н.В. відкрито провадження у справі. Відповідачем подано заперечення на позовну заяву. Однак про прийняте по справі рішення відповідача не повідомлено належним чином, копію рішення на поштову адресу не направлено, всупереч поданій до суду заяві. В 2020 році відповідач вирішив продати належний йому на праві приватної власності транспортний засіб та прибувши до сервісного центру для оформлення договору купівлі-продажу від спеціалістів дізнався про накладений арешт на майно. На адвокатський запит представника відповідача до Павлоградського міськрайонного суду отримано відповідь про відсутність в Єдиному реєстрі судових рішень запитуваного рішення та повідомлено, що станом на 04 січня 2021 року справи, стороною по яким є ОСОБА_4 з Куйбишевського районного суду м.Донецька не надходили та не передавалися.

На підставі розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14, справи, підсудні Куйбишевського районному суду м.Донецька підсудні Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровськоїобласті.

В архіві Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області відсутня вищевказана справа.

Учасники справи повідомлені належним чином в судове засідання не з`явились, заявник просила розглянути справу за її відсутності, підтримала заяву, інші учасники справи про причину неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст. 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відповідно до ст. 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Враховуючи категорію даної справи, суд на підставі п. 4 ч. 5 статті 12 ЦПК сприяє встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження.

Також суд при вирішенні даної заяви враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

Враховуючи встановлені ч. 3 ст. 493 ЦПК України обмежені терміни розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження, суд має констатувати вжиття всіх можливих заходів, направлених на відновлення втраченого судового провадження.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень містяться наступні судові рішення:

- - копія рішення Куйбишевського районного суду м.Донецька від 13.03.2012 року у справі № 2-2571/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Заявником додана копія ухвали Куйбишевського районного суду м.Донецька від 21.10.2011 року про відкриття провадження у справі № 2-2571/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Відповідно до ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

При вирішенні питання щодо можливості відновлення втраченого судового провадження судом копії судових рішень у Державному реєстрі судових рішень та у матеріалах справи.

Вивчивши отримані судом матеріали, проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить до висновку про достатність зібраних судом матеріалів для відновлення втраченого судового провадження в частині ухвали суду про відкриття провадження та рішення суду.

Керуючись ст. 13, 81, 89, 258, 260, 493-495 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у справі № 2-2571/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Відновити втрачене судове провадження справи № 2-2571/11 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, в частині:

- ухвали Куйбишевського районного суду м.Донецька від 21.10.2011 року у справі № 2-2571/11, згідно тексту якої

21 жовтня 2011 року суддя Куйбишевського районного суду м. Донецька Писанець Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Позовну заяву подано із додержанням вимог ст.ст.119, 120 ЦПК України, з дотриманням правил підсудності.

Керуючись ст.ст.11, 122 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Призначити у справі попереднє судове засідання на 31 жовтня 2011 року о 09-30 год. в приміщенні суду.

Пропонувати відповідачеві в строк до 30 жовтня 2011 року подати до суду свої письмові заперечення проти позову із зазначенням доказів, що підтверджують його заперечення.

Роз`яснити сторонам, що згідно ч.2 ст.27, ст.131 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов`язані подати суду усі наявні у них докази до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням цих вимог, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин. Сторони до початку розгляду справи по суті зобов`язані повідомити суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмету спору.

Роз`яснити сторонам, що згідно ч.2 ст.136 ЦПК України заява про виклик свідка має бути подана до початку розгляду справи по суті.

Роз`яснити сторонам, що згідно ч.І ст.137 ЦПК України клопотання про витребування доказів має бути подано до початку розгляду справи по суті із дорученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Апеляційну скаргу на ухвалу в частині недотримання правил підсудності може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Куйбишевський районний суд м. Донецька протягом п`яти днів з дня її проголошення, а в разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.В. Писанець;

- рішення Куйбишевського районного суду м.Донецька від 13.03.2012 року у справі № 2-2571/11, згідно тексту якого

Справа № 2/531/210/12

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2012 року місто Донецьк

Куйбишевський районний суд м.Донецька

в складі: головуючого судді ПИСАНЕЦЬ Н.В.

при секретарі Галковський Л.Л.,

розглянувши у судовому засіданні у м.Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. На підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що 15 липня 2005 року приблизно об 11 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Опель-Астра`д-н НОМЕР_1 , рухаючись у районі будинку №129 по вул. Советський, м.Каменка-Дніпровська Запоріжської області, здійснив наїзд на пішоходів позивача, його брата ОСОБА_5 та їх матір ОСОБА_6 . Внаслідок дій відповідача, позивачу були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню важкості, а саме закритий оскольчатий перелом нижньої треті диафезу правої великоберцової кістки зі зміщенням, що у подальшому призвело до ампутації правої ноги та встановлено інвалідність другої групи. Його матері - ОСОБА_6 , внаслідок дій відповідача були спричинені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, що призвело до набряку головного мозку, та її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Брату позивача - ОСОБА_5 були спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді синців та подряпин.

На підставі викладеного, начальником СВ Каменсько-Дніпровського РВ УМВС України у Запорожській області 19.07.2005 року, за ч.2.ст.286 КК України відносно ОСОБА_3 було порушено кримінальну справу. Однак, у подальшому розслідування по справі неодноразово припинялось, потім у зв`язку із скаргами позивача та судовими рішеннями - поновлялось, та, остаточно, постановою слідчого ОР ДТП СУ ГУМВС України у Запоріжській області від 24.06.2011 року у порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст. 286 КК України було відмовлено за відсутністю складу злочину у його діях.

Постановою ВДАЇ Каменсько-Дніпровського району від 25.06.2011 року, ОСОБА_3 за вищевказані дії було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді попередження за ст. 125 КУпАП за перевищення швидкості на 7 км-год.

Позивач вважає, що в результаті ДТП йому була заподіяна матеріальна шкода, яка полягає у придбанні ним ліків на своє лікування та проведення операції у зв`язку з чим він зазнав матеріальних витрат на суму 5131,82 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи ксерокопією амбулаторної медичної картки позивача та квитанціями на придбання ліків на вищевказану суму. Добровільно відповідач не бажає у повній мірі відшкодувати спричинену шкоду. Від незаконних дій відповідача, ОСОБА_2 також була спричинена також моральна шкода, яка виразилися в моральних стражданнях по факту тяжкого ушкодження його здоров`я, ампутацією ноги, встановлення 2-ї групи інвалідності, внаслідок, чого був порушений його звичайний образ життя, це викликало у нього сильне емоціональне хвилювання, навіть після лікування він відчуває постійний біль у місці ушкодження та понесені моральні страждання позивач оцінює у 1 000 000,00 грн., які просить стягнути з відповідача на його користь.

В судове засідання належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність за участі його представників, наполягав на задоволенні своїх позовних вимог у повному обсягу.

Присутні у судовому засіданні представники позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали позовні вимоги ОСОБА_2 , наполягали на їх задоволенні, та уточнили, що дійсно відповідачем ОСОБА_3 було частково відшкодовано завдану його діями шкоду, а саме грішми у сумі 2100,00 грн. за деякими витратами на поховання матері позивача - ОСОБА_6 , що підтверджується двома розписками позивача від 22.07.2005 року та від 23.07.2005 року, однак ці суми вважають незначними у порівнянні із завданою відповідачем шкодою, та просять їх не враховувати під час вирішення справи по суті. Вважають обіцянку позивача, викладену у розписках щодо відмови у подальшому зверненні до суду незаконною, та такою, що суперечить вимогам діючого законодавства.

Відповідач ОСОБА_3 , належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи судом, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, та виклав свої письмові заперечення щодо позову, у яких зазначив про свою повну незгоду з позовними вимогами ОСОБА_2 . Звертав увагу суду на той факт, що він дійсно 15 липня 2005 року приблизно об 11 годині 30 хвилин, керуючи належним йому автомобілем «Опель-Астра`д-н НОМЕР_1 , рухаючись у районі будинку №129 по вул. Советський, м.Каменка-Дніпровська Запоріжської області, здійснив наїзд на пішоходів позивача, його брата ОСОБА_5 та їх матір ОСОБА_6 . Йому відомо про наслідки цієї аварії про смерть ОСОБА_6 , легкі тілесні ушкодження ОСОБА_5 та ушкодження позивача, однак, у зв`язку з тим, що у подальшому постановою слідчого ОР ДТП СУ ГУМВС України у Запоріжській області від 24.06.2011 року у порушенні кримінальної справи відносно нього - ОСОБА_3 за ч.2 ст. 286 КК України було відмовлено за відсутністю складу злочину у його діях та притягнуто постановою ВДАЇ Каменсько-Дніпровського району від 25.06.2011 року до адміністративної відповідальності у вигляді попередження за ст. 125 КУпАП за перевищення швидкості на 7 км-год., він не вважає себе винним у цій ситуації та підкреслює відсутність у цьому разі його обов`язку відшкодовувати спричинену позивачу шкоду. Також відповідач зазначає про надання ним матеріальної допомоги позивачу одразу після ДТП, що підтверджується розписками ОСОБА_2 від 22.07.2005 року та від 23.07.2005 року. Щодо ампутації ноги позивача та встановлення йому групи інвалідності, відповідач також зазначає на неможливість настання таких наслідків в результаті ДТП у 2005 році, оскільки операція щодо ампутації ноги позивачу відбулась у 2009 році, та згідно даних його медичної картки такі наслідки відбулись на підставі самолікування ОСОБА_2 . Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у повному обсягу у вимогах ОСОБА_2 .

Суд, заслухавши пояснення представників позивача, вивчивши надані відповідачем заперечення до позову, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно ст.28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий такому, що принижує його гідність, поводженню.

Відповідно до ст.28 КПК України потерпілий, тобто особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду, вправі пред`явити цивільний позов про стягнення моральної шкоди в кримінальному процесі або в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.ст.60 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі(право власності, інше речове право, договір підряду, договір оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ст.1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (доход), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Судом встановлено, що 15 липня 2005 року приблизно об 11 годині 30 хвилин, відповідач ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Опель-Астра`д-н НОМЕР_1 , рухаючись у районі будинку №129 по вул. Советський, м.Каменка-Дніпровська Запоріжської області, здійснив наїзд на пішоходів позивача ОСОБА_2 , його брата ОСОБА_5 та їх матір ОСОБА_6 . Внаслідок дій відповідача, позивачу ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню важкості, а саме закритий оскольчатий перелом нижньої треті диафезу правої великоберцової кістки зі зміщенням. Його матері - ОСОБА_6 , внаслідок дій відповідача були спричинені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, що призвело до набряку головного мозку, та її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Брату позивача - ОСОБА_5 були спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді синців та подряпин.

Постановою слідчого ОР ДТП СУ ГУМВС України у Запоріжській області від 24.06.2011 року у порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст. 286 КК України було відмовлено за відсутністю складу злочину у його діях. З тексту цієї ж постанови, долученої до матеріалів справи, вбачається посилання на висновок судово-медичної експертизи №1013 от 30.12.2005 року, згідно висновків якого, позивачу ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню важкості, а саме закритий оскольчатий перелом нижньої треті диафезу правої великоберцової кістки зі зміщенням, який утворився внаслідок дії тупих предметів, якими могли бути стирчащі деталі рухаючого транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди, можливо у вказаний строк (а.с.7).

Постановою ВДАЇ Каменсько-Дніпровського району від 25.06.2011 року, ОСОБА_3 за вищевказані дії було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді попередження за ст. 125 КУпАП за перевищення швидкості на 7 км-год.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина відповідача у спричиненні тілесних ушкоджень позивачу є доведеною, у зв`язку з чим, в нього виникає обов`язок по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди позивача.

Доводи відповідача, викладені у письмових запереченнях, стосовно неможливості настання таких наслідків у позивача у вигляді гангрени та ампутації ноги у зв`язку із ДТП за його участю, та наявністю можливої провини у цьому самого позивача у зв`язку із самолікуванням, суд вважає недоведеними, та такими, що ґрунтуються на припущеннях, у той час як у висновки суду покладені рішення компетентних органів, що набули чинності та витяги з їх змісту.

Посилання відповідача на наявність розписок позивача про отримання від нього грошових коштів (а.с.70-71) та, таким чином, повне з його боку відшкодування завданої шкоди, може бути враховано судом лише у якості підстави для зменшення суми належного позивачеві відшкодування.

Відмова позивача від подальшої подачі позову, викладена у вищевказаних розписках, не може бути прийнята судом, оскільки протирічить вимогам діючого законодавства, а саме вимогам ч.3 ст. 3 ЦПК України відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

За поясненнями представника позивача ОСОБА_8 , в результаті ДТП, її чоловік позивач ОСОБА_2 - отримав зазначені вище тілесні ушкодження та був вимушений звернутись до лікарні за медичною допомогою, на підтвердження витрат, понесених у зв`язку із призначеним йому лікуванням, суду надано амбулаторну картку ОСОБА_2 , ксерокопія якої долучена до матеріалів справи (а.с.76-86).

Вивченням вищевказаної картки встановлено, що позивач дійсно відвідував ангеохирурга протягом 2006 2009 років, зі скаргами на біль у бедерній частині правої ноги, у зв`язку із чим, йому був поставлений діагноз атеросклеротичний стеноз подв`язочних артерій правої ноги, та призначено лікування. Вивченням долучених до матеріалів справи фіскальних чеків аптек (а.с.30-31) встановлено, що вартість отриманого ОСОБА_2 лікування за призначенням лікарів, становить 808,14 грн., що й підлягає відшкодуванню та стягненню з відповідача на користь позивача.

Інші письмові докази, надані позивачем на підтвердження його витрат на лікування на загальну суму 5131,82 грн., не є належними доказами по справі, оскільки є ксерокопіями, а не оригіналами, деякі з них є власноручними записами (а.с.33), а також до цих розрахунків позивачем надані автобусні квітки (а.с.32), про відношення яких до лікування позивача суду не повідомлено.

Стосовно відшкодування моральної шкоди позивачу, суд виходить з наступного.

Роз`яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди`пов`язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків позивачів, зменшення їх суспільної активності, потребують від них додаткових зусиль для організації життя.

Суд вважає, що діями відповідача ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_2 спричинені моральні страждання, пов`язанні із відчуттям втрати гідності та самоповаги у зв`язку з діями першого, встановленими постановою ВДАЇ Каменсько-Дніпровського району від 25.06.2011 року. На підставі чого, положення позивача ОСОБА_2 , якій на теперішній час є інвалідом другої групи, зазнало суттєвих змін погіршився налагоджений уклад життя та життєвих зв`язків, нормалізація яких вимагає додаткових зусиль, ОСОБА_2 почував себе морально пригнічено у зв`язку із спричиненням йому таких тілесних ушкоджень, та така ситуація є прямим наслідком дій відповідача.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачу моральних та фізичних страждань з урахуванням ступеня вини відповідача.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер, глибину душевних страждань позивача, і відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, виходячи з засад розумності та справедливості, а також враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 , одразу після ДТП, надавав матеріальну допомогу позивачеві та його родині, суд частково задовольняє позовні вимоги та стягує на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.28 Конституції України, ст.ст.11, 14, 15, 16, 23, 1167, 1187,1199 Цивільного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 81, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.28 КПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди 808,14 (вісімсот вісім) грн. 14 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 10000,00 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Відмовити у задоволенні інших позовних вимог за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Куйбишевський районний суд м.Донецька, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Н.В.Писанець.

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: А. О. Врона