провадження № 22-ц/824/3446/2021 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 08 грудня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Державне підприємство «СЕТАМ», Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою та просили визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи, видані на підставі рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 червня 2020 року у справі № 2-1156-1/10 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Святошинського районного суду Київської області від 11 червня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 412 623,03 доларів США, що еквівалентно 3 266 695 грн. 20 коп., 80 904 грн. 88 коп. та судові витрати. На підставі вказаного рішення видано виконавчі листи та 27 січня 2012 року відкрито виконавче провадження. Заявник зазначає, що стягувач ПАТ «ОТП Банк» 05 листопада 2010 року відступило право вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до моменту набрання вказаним рішенням законної сили 22 березня 2011 року, а тому були відсутні підстави для видачі виконавчих листів саме стягувачу ПАТ «ОТП Банк». З 05 листопада 2020 року ПАТ «ОТП Банк» втратив усі права вимоги за кредитним договором та договором поруки. Заявники вважають, що вони не можуть бути примушені до сплати заборгованості на користь банку у такому разі. ТОВ «ОТП Факторинг» повинно було звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості на підставі договорів відступлення.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 08 грудня 2020 рокуу задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначає, що вона була відсутня у судовому засіданні з поважних причин. Нею було направлено до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з коронавірусом, оскільки заявник має похилий вік, високий ризик зараження із-за тяжких хронічних захворювань. Судове засідання було проведено без заявників та заінтересованих осіб, які ігнорували ухвали суду про надання відзивів у встановлені строки та строки, визначені в ухвалах суду для подання доказів та відзивів. Суд незаконно прийняв відзив та послався на нього. При цьому, пояснення заявника від 08 жовтня 2020 року на заяву представника ПАТ «ОТП Банк» навіть не розглядалися та не згадувалися в оскаржуваній ухвалі. На даний час ПАТ «ОТП Банк» не вправі вимагати стягнення коштів за кредитним договором та договором поруки та вимагати повернути кошти від продажу майна боржника. ПАТ «ОТП Банк» не має права подавати будь-які заяви, оскільки він не є стягувачем з 2010 року, а ТОВ «ОТП Факторинг» не набув права стягувача. 05 листопада 2010 року ПАТ «ОТП Банк» продав кредитний портфель за кредитним договором факторинговій компанії. Справа про заміну стягувача ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг» зупинена до розгляду справи про захист прав споживача. В оскаржуваній ухвалі міститься велика кількість суттєвих помилок та перекручувань і підтасовок фактів, оскільки суддя навіть не ознайомилася якісно з матеріалами справи. Суд не обґрунтував свого висновку, яким чином рішення касаційної інстанції у справі про стягнення заборгованості впливає на розгляд справи. На підставі наявних у справі доказів суд міг об`єктивно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. У справі, ухвала від 04 вересня 2020 року в якій оскаржується, зібрані докази, які дозволяють встановити та оцінити обставини та факти, які є предметом судового розгляду, що дозволяли б фактично прийняти рішення по суті справи. До суду було подано всі необхідні докази. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також посилається на ті обставини, про які заявники зазначали у заяві про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «ОТП Банк» зазначає, що суд першої інстанції правомірно розглянув справу за відсутності учасників процесу, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви. Заявники постійно зловживали процесуальними правами. Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто, може бути проведена на будь-якій стадії судового процесу. На момент постановлення ухвали стягувачем за рішенням суду від 11 червня 2010 року є ПАТ «ОТП Банк», оскільки заміна сторони виконавчого провадження не відбулася згідно встановленого законом порядку. Станом на 10 лютого 2021 року зобов`язання заявниками не виконано.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні процесуальні підстави для визнання виконавчих листів такими, що підлягають виконанню, оскільки встановлено, що на даний час стягувачем за рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 11 червня 2010 року є ПАТ «ОТП Банк».

Однак, апеляційний суд не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 11 червня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором № ML-009/321/2008 від 30 травня 2008 року у розмірі 412 623,03 доларів США, що еквівалентно 3 266 695 грн. 20 коп., 80 904 грн. 88 коп. та судові витрати (а.с.64-67, Т.1).

13 травня 2011 року Святошинським районним судом міста Києва видано виконавчі листи у справі № 2-1156-1/10 за рішенням суду від 11 червня 2010 року (а.с.4-5, 6-7, Т.1).

Як вбачається з виконавчих проваджень ВП №30905084 та ВП №30906248 представник стягувача ПАТ «ОТП Банк» Кузнєцова Т.О. 20 січня 2012 року звернулася до Головного управління юстиції у місті Києві з заявами про відкриття виконавчого провадження, де боржниками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , пред`явивши виконавчі листи до виконання в примусовому порядку (а.с.2-242, Т.3, а.с.1-218, Т.4, а.с.2-250, Т.5, а.с.1-250, Т.6, а.с.1-31, Т.7).

27 січня 2012 року постановою головного державного виконавця Крайчинського С.С. відкрито виконавче провадження, в якому стягувач - ПАТ «ОТП Банк», боржник - ОСОБА_2 (а.с.68-69, Т.1).

Постановою від 27 січня 2012 року було відкрито виконавче провадження, де стягувачем є ПАТ «ОТП Банк», а боржником ОСОБА_1 (а.с.70-71, Т.1).

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 30 травня 2017 року рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 червня 2010 року залишено без змін (а.с.225-226, Т.1).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, зупинено виконання рішення Святошинського районного суд міста Києва від 11 червня 2010 року до закінчення касаційного провадження (а.с.227, Т.1).

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у місті Києві Гречухом О.Я. 04 жовтня 2017 року зупинено виконавче провадження ВП № 30906248 на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справі від 20 липня 2017 року (а.с.228-229, Т.1).

18 червня 2019 року з Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у місті Києві до суду надійшли матеріали виконавчих проваджень ВП № 30905084 та ВП № 30906248 (а.с.2-242, Т.3, а.с.1-218, Т.4, а.с.2-250, Т.5, а.с.1-250, Т.6, а.с.1-31, Т.7).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 було оскаржено постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 27 січня 2012 року (а.с.64, Т.3).

21 січня 2015 року ухвалою суду замінено сторону у виконавчому провадженні у справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (а.с.197, Т.4). Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 08 квітня 2015 року ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 25 січня 2015 року скасовано, питання направлено на новий розгляд. Ухвалою суду від 22 березня 2016 року провадження у справі про заміну сторони виконавчого провадження зупинено (а.с.182-184, Т.6).

Ухвалою суду від 22 січня 2015 року зупинено провадження у справі про заміну стягувача ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «Факторинг Україна», боржник ОСОБА_1 .

На момент прийняття даної ухвали цивільні справи № 759/21912/14-ц (суддя Миколаєць І.Ю.) про заміну стягувача з ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «Факторинг Україна», боржник ОСОБА_2 , та справи 759/21153/14-ц (суддя Сенько М.Ф.) про заміну стягувача з ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «Факторинг Україна», боржник ОСОБА_1 , не розглянуті по суті.

Постановою Верховного Суду від 30 червня 2020 року рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 червня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 30 травня 2017 року у частині позову ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без змін. Поновлено виконання заочного рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 червня 2010 року (а.с.46-55, Т.8).

Відповідно до вимог ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Заявляючи вимоги про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, заявники вказують на те, що ПАТ «ОТП Банк» відступило право вимогу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до моменту набрання вказаним рішенням законної сили, а тому не вправі вимагати від заявників стягнення коштів за кредитним договором та договором поруки та вимагати повернути кошти від продажу майна боржника.

У той же час, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зазначили, в чому саме полягає порушення їхніх прав та інтересів видачею виконавчих листів, стягувачем за якими виступає ПАТ «ОТП Банк». Будучи боржниками за кредитним договором та договором поруки, у зв`язку з невиконанням яких з них стягнуто заборгованість у розмірі 412 623,03 доларів США, що еквівалентно 3 266 695 грн. 20 коп. та 80 904 грн. 88 коп. на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, заявники рішення суду не виконують.

У статті 6 договору купівлі-продажу кредитного портфелю (а.с.14, Т.1), укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», зазначено, що продавець зобов`язується з дати набрання чинності перераховувати на банківський рахунок покупця, вказаний у цьому договорі, будь-які надходження грошових коштів, отримані продавцем за кредитними договорами або кредитними документами, здійснюючи зазначені виплати у порядку, передбаченому у договорі комісії.

В укладеному між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» договорі комісії від 18 березня 2011 року (пункт 3.2.1, 3.2.3) зазначено, що комісіонер буде вчиняти від свого імені, але за рахунок комітента правочини, пов`язані з обслуговуванням кредитного портфеля, включаючи, але не обмежуючись, зокрема, прийманням платежів за кредитними договорами від боржників/поручителів у національній та іноземній валюті, проведенням претензійної роботи, ініціювання судового провадження та представлення інтересів комітента у суді, у разі якщо боржники/поручителі не виконують своїх зобов`язань за кредитними договорами та договорами поруки (а.с.112, Т.1).

Враховуючи наявні між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» договірні відносини, визначені вказаними правочинами, у разі сплати боржниками коштів на виконання судового рішення, зазначені кошти будуть перераховані ПАТ «ОТП Банк» на рахунок ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Отже, видачею виконавчих листів, у яких стягувачем зазначено ПАТ «ОТП Банк», права заявників ніяким чином не порушені.

Розглядаючи заяву по суті, суд першої інстанції по суті дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню. Разом з тим, суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які не були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що судове засідання було проведено без заявників та заінтересованих осіб.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 05 листопада 2020 року прийнято заяву до провадження судді Бабич Н.Д. та призначено справу до розгляду на 08 грудня 2020 року о 10 год. 30 хв.

Однак, матеріали справи не містять відомостей про те, що учасників справи, у тому числі, і ОСОБА_1 , було повідомлено про розгляд справи, призначений на 08 грудня 2020 року, згідно встановленого порядку про вручення судових повісток, який передбачений ст. 128, 130 ЦПК України.

Враховуючи зазначені обставини, ухвала суду першої інстанції у силу вимог ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню через порушення норм процесуального права з прийняттям постанови по суті вимог заявників.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 08 грудня 2020 рокускасувати та прийняти постанову.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Державне підприємство «СЕТАМ», Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 25 березня 2021 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.