Провадження2/357/1206/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання - Чайка О.В., ,

за участю представника позивача - адвоката Лабика Р.Р., представника відповідача ПрАТ «УПСК» - Боярської Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Біла Церква Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - «Позивач») звернувся до суду з даним позовом до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - «Відповідач») про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини.

11.02.2019 року близько 19 год. 00хв. на 80 км. автомобільної дороги «Київ-Одеса» в Білоцерківському районі Київської області у напрямку до міста Одеса відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Іveco Straliss», державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «Renders Skm34.33А», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 .

Внаслідок ДТП пішоход ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала тілесні ушкодження та була доставлена до Білоцерківської міської лікарні №2, яка ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих травм померла.

За фактом ДТП Білоцерківським відділом поліції Головного управління Національної поліції Київської області, матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000373.

Станом на сьогодні, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000373, тривають та здійснюється старшим слідчим СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області Никорича В.М.

В результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього, батькові загиблої ОСОБА_3 , Позивачу ОСОБА_1 було завдано шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок Відповідача.

Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «Іveco Straliss», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у Відповідача, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AО47728, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ.

Позивач просив стягнути з відповідача страхове відшкодування моральної шкоди, встановленої п.27.3. ст.27 Закону №1961-ІV належного батькові загиблої ОСОБА_3 в розмірі 16 692,00 грн.

Ухвалою суду від 02.11.2020 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.35-36).

03.12.2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, разом із підтвердженням його направлення Позивачу. У відзиві зазначено, що ПрАТ «УПСК» не порушувало право позивача на отримання страхового відшкодування, більш того позивач вимагаючи стягнути страхове відшкодування з порушенням порядку визначеного нормами Закону України №1961-ІV зловживає правом. В розумінні положень п.13 ст.1 Закону України №1961-ІV потерпілою особою є не родичі загиблої, а безпосередньо загибла ОСОБА_3 (а.с.44-45).

22.03.2021 року в судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити повністю.

22.03.2021 року в судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти позовних вимог, у їх задоволенні просила відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши доказі у справі в їх сукупності, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини та зміст спірних правовідносин.

Як убачається із матеріалів справи, 11.02.2019 року на 80 км. автомобільної дороги «Київ-Одеса» в Білоцерківському районі Київської області у напрямку до міста Одеса відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Іveco Straliss», державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «Renders Skm34.33А», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра внаслідок ДТП від отриманих травм померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Острійківської сільської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис №10 (а.с11).

За фактом ДТП Білоцерківським відділом поліції Головного управління Національної поліції Київської області, матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000373 (а.с. 8).

Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «Іveco Straliss», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у Відповідача, відповідно до полісу №АО47728 (а.с.19).

В результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього, батькові загиблої ОСОБА_3 , Позивачу ОСОБА_1 було завдано моральної шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок Відповідача.

Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширується на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору.

Так, відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлене актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (стахувальникові) або іншій особі, визначений у договорі, грошову суму (страхову виплату).

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно з спеціальним Законом №1961-IV.

Згідно з ст.6 Закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталося за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (п.35.1 ст.35).

Згідно з п.36.1 ст.36 Закону №1961-IV страховик (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 ст.37 Закону №1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: зокрема неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у п.37.1.4 ст.37 Закону №1961-IV строк є присічним і поновленню не підлягає.

Із аналізу наведених норм спеціального Закону №1961-IV можна зробити висновок, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування передбачені у ст.37 Закону №1961-IV, їх перелік є вичерпним і розшилювальному тлумаченню не підлягає.

Тому саме трьохрічний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є припинювальним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування.

Разом з тим у Законі №1961-IV прямо не передбачено досудовий порядок врегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

Тому в контексті вказаних обставин справи можна зробити висновок, що у Законі №1961-IV не передбачено, обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у ст.35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до ст.36 Закону №1961-IV, та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.

Такого висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у справі №465/4287/15, постанова від 11.12.2019 року.

З урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду та користуючись своїм Конституційним правом, позивачем не вживалось досудового врегулювання, а прийнято рішення про звернення безпосередньо до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування зі страхової компанії.

Крім того, пунктом 27.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Станом на момент ДТП, до складу сім`ї загиблої ОСОБА_3 входили: матір ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження загиблої (а.с.12); батько ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження загиблої (а.с.12); дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.18).

Отже, особами, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку із смертю ОСОБА_3 , є: матір - ОСОБА_5 ; батько - ОСОБА_6 ; дочка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, серії НОМЕР_3 , актовий запис №1416 (а.с.18).

На день настання страхового випадку, ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2019 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 4 173,00 грн.

З урахуванням викладеного, загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, становить 50 076,00 грн.

Отже, розмір страхового відшкодування моральної шкоди, що належить Позивачу становить 16 692,00 грн., який визначається шляхом поділу загального розміру страхового відшкодування моральної шкоди (50 076,00 грн.) на трьох осіб.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1 до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи необхідно задовольнити та стягнути відшкодування моральної шкоди в розмірі 16 692,00 грн.

Відповідно до до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням обраного Позивачем способу захисту права.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з Відповідача в дохід держави у розмірі 840,80 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 13, 81, 141, 254, 263, 264-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (місце знаходження: 04080, м. Київ, вул.Кирилівська 40, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) страхове відшкодування моральної шкоди, встановленої п.27.3. ст.27 Закону №1961-ІV належного батькові загиблої ОСОБА_3 в розмірі 16 692,00 грн. (шістнадцять тисяч шістсот дев`яносто дві гривні 00 копійок).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (місце знаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська 40, ) на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Київського апеляційного суду учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 26.03.2021 року.

СуддяВ. П. Цукуров