Номер провадження: 22-ц/813/6007/21
Номер справи місцевого суду: 2-1605/00
Головуючий у першій інстанції Писларь В.П.
Доповідач Колесніков Г. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

22.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Колеснікова Г.Я., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Одеси від 15 грудня 2000 року у справі за позовом товариства з додатковою відповідальністю фінансова компанія «Сауф-інвест» до відкритого акціонерного товариства «Альбатрос», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

У 2000 році товариство з додатковою відповідальністю фінансова компанія «Сауф-інвест» (далі ТДВ ФК «Сауф-інвест») звернулось до Жовтневого районного суду м.Одеси з позовом до відкритого акціонерного товариства «Альбатрос» (далі ВАТ «Альбатрос»), ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частини домоволодіння АДРЕСА_1 , укладеного 06 листопада 1997 року між ВАТ «Альбатрос» та ОСОБА_2 . В обґрунтування позову товариство посилалось на те, що є акціонером ВАТ «Альбатрос» та володіє 15% його статутного фонду (а.с.5-7).

Рішенням Жовтневого районного суду м.Одеси від 15 грудня 2000 року позов ТДВ ФК «Сауф-інвест» залишено без задоволення. Визнано недійсним передостанній абзац пункту 9.3 Статуту ВАТ «Альбатрос», яким передбачено, що питання відчуження власності товариства на суму, що перевищує 30% статутного фонду, вирішують загальні збори акціонерів (а.с.5-7).

05 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м.Одеси із апеляційною скаргою на вказане рішення, посилаючись на вирішення судом питання щодо її прав та законних інтересів без залучення її до участі у справі. У скарзі апелянтка просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення та скасувати рішення суду від 15 грудня 2000 року, ухваливши нове рішення про задоволення позову ТОВ «ФК «Сауф-інвест», який є правонаступником ТДВ ФК «Сауф-інвест» (а.с.9-19).

Апеляційна скарга направлена вперше до суду апеляційної інстанції у січні 2021 році, разом з копією оскаржуваного рішення суду та довідкою керівника апарату Приморського районного суду м.Одеси від 11 січня 2021 року про знищення справи, у зв`язку із закінченням строку зберігання у 2006 році (а.с.4).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 січня 2021 року справу повернуто до Приморського районного суду м.Одеси для вирішення питання щодо відновлення втраченого судового провадження (а.с.37).

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 05 лютого 2021 року відкрито провадження з питання відновлення за ініціативою суду судового провадження у справі (а.с.40).

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 01 березня 2021 року відновлено втрачене провадження у справі (а.с.89, 91-94).

У березні 2021 році справа направлена до суду апеляційної інстанції (а.с.95).

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття апеляційного провадження у справі, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

В апеляційній скарзі, поданій у січні 2021 року, ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду від 15 грудня 2000 року. При цьому, апелянтка посилається на те, що про наявність оскаржуваного рішення суду їй, як особі, яка не брала участі у розгляді справи, стало відомо лише 29 грудня 2020 року, тому вона вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений нею з поважних причин (а.с.9-19).

ОСОБА_1 в скарзі послалась на те, що вона є акціонером приватного акціонерного товариства «Альбатрос» (яке є правонаступником ВАТ «Альбатрос»), на підтвердження чого надала виписки про стан рахунку в цінних паперах станом на 23 жовтня 2020 року. При цьому, не зазначила та не надала доказів на підтвердження того, з якого саме часу вона стала акціонером даного підприємства.

З копії відзиву на позовну заяву, що додана до апеляційної скарги, встановлено, що ОСОБА_1 :

- не була акціонером ВАТ «Альбатрос» на час укладення оспорюваного договору купівлі-продажу від 06 листопада 1997 року, укладеного між ВАТ «Альбатрос» та ОСОБА_2 , та винесення оскаржуваного судового рішення;

- тільки у жовтні 2020 році придбала 100 акцій на 25 грн. (а.с.20-32).

За нормами ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Отже, у порушення вимог п.п.5,6 ч.2 ст.356 ЦПК України апелянткою:

- не зазначено, яким чином суд першої інстанції вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

- на підтвердження своїх посилань не надано доказів, які підлягають дослідженню чи оцінці (не надано доказу з якого часу є акціонером тощо).

З огляду на зазначене, апелянтці слід вказати про які саме її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, суд першої інстанції вирішив під час постановлення 15 грудня 2000 року судового рішення про відмову у позові ТДВ ФК «Сауф-інвест».

Слід акцентувати увагу на тому, що позивач ТДВ ФК «Сауф-інвест» не оскаржував судове рішення від 15 грудня 2000 року, а в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування судового рішення та задоволення позову ТОВ «ФК «Сауф-інвест», який є правонаступником ТДВ ФК «Сауф-інвест» (а.с.9-19). При цьому, суду не надано документів на підтвердження того, що ТОВ «ФК «Сауф-інвест» уповноважило Гіненську М.О. представляти їх інтереси в суді у цій справі.

Апелянт має обґрунтувати поважність причин тривалого пропуску строку на апеляційне оскарження. Сама собою вказівка на необізнаність до 29 грудня 2020 року про існування оскарженого рішення суду від 15 грудня 2000 року, без зазначення конкретних прав, які порушені оскаржуваним рішенням суду, не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили понад 20 років тому, є порушенням вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Вказане процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування як оскарженого судового рішення апеляційного суду, так і ухвали апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження та направлення справи до апеляційного суду зі стадії відкриття апеляційного провадження (Постанова Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18).

З огляду на викладене, зазначені апелянтом причини тривалого (понад 20 років!!) пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними.

Відповідно до ч.3 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст.354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст.358 цього Кодексу.

Тому ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня отримання ухвали апеляційного суду слід вказати інші підстави для поновлення пропуску строку на оскарження рішення суду від 15 грудня 2000 року. Крім того, вказати в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення суду по відношенню до неї з наданням відповідних доказів та надати суду докази з якого часу апелянтка стала акціонером приватного акціонерного товариства «Альбатрос».

З огляду на те, що апелянткою не виконані вимоги процесуального закону, вважаю за необхідне залишити апеляційну скаргу без руху з наданням строку для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Одеси від 15 грудня 2000 року залишити без руху.

Встановити апелянту строк протягом десяти днів з моменту отримання ухвали суду для усунення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Роз`яснити апелянту, що у разі невиконання вимог ухвали в зазначений вище строк, у відкритті апеляційного провадженнябуде відмовлено.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков