КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи у місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», ОСОБА_2 про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів

УСТАНОВИВ:

07 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», ОСОБА_2 про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів, в якому просив стягнути на його користь із ОСОБА_2 135 000,00 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 передано за підсудністю до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області (72309, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Шмідта, 11 ).

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до Печерського районного суду м. Києва.

До дня призначення справи до розгляду відзиви на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надійшли. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції - частина 3 статті 360 ЦПК України.

У відповідності до вимог статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про передачу справи на розгляд іншого суду, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У такому випадку судове засідання не проводиться, а розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами - частина 13 статті 7 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На обґрунтування постановленої ухвали місцевий суд, посилаючись на положення частини першої статті 26, пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України ЦПК України, дійшов висновку про передачу справу за підсудністю до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, оскільки зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 є: АДРЕСА_1 , вимоги про стягнення грошових коштів позивачем пред`явлені саме до ОСОБА_2 , жодних вимог до АТ «Державний ощадний банк України» позивач не висуває.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають обставинам справи та ґрунтуються на вимогах процесуального законодавства.

Так, звертаючись до Печерського районного суду м. Києва суду з даним позовом, ОСОБА_1 зазначив відповідачами Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )

В той же час, позовна заява не містить жодних вимог до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Позивач, посилаючись на норми цивільного законодавства, які врегульовують захист права власності, а також практику Європейського Суду з прав людини в контексті захисту права особи на мирне володіння майном, просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 135 000 грн. безпідставно нею набутих коштів.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з загальними правилами територіальної підсудності, визначеними ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповіднодо ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

При вирішенні питання підсудності суду слід виходити з принципу, що відповідачем у справі є саме та особа, з якою існує спір і до якої пред`явлено вимоги.

Та обставина, що ОСОБА_1 у позовній заяві зазначив АТ «Державний ощадний банк Україна» в якості відповідача, при визначенні питання підсудності справи вірно не взята до уваги судом першої інстанції, оскільки зміст позовної заяви та суть викладених у ній позовних вимог свідчить про відсутність у позивача спору із АТ «Державний ощадний банк Україна».

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про передачу зазначеної справи на розгляд до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 , до якої ОСОБА_1 пред`явлено вимоги, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Печерського районного суду м. Києва.

Таким чином, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість ухвали суду, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, зокрема, ч. 2 ст. 27, ч. 16 ст. 28 ЦПК України, а також п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, а тому - не є правовою підставою для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали.

Відтак, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, судове рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 травня 2021 року про передачу на розгляд до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», ОСОБА_2 про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Н.В. Ігнатченко