Справа № 276/1610/20
Провадження по справі №2/276/593/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського А.М.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорошівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,01 га, розташовану на території Суховільської сільської ради Хорошівського району Житомирської області. Будучи єдиною спадкоємицею після смерті матері, вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯА №324500 був виготовлений та виданий після смерті ОСОБА_2 , що перешкоджає оформити спадщину у встановленому законом порядку. Просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вказану земельну ділянку, яка належала ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 09 листопада 2020 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання.

У судове засідання позивач не з`явилася, в поданій до суду заяві вказала, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просила справу розглянути в підготовчому судовому засіданні за її відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник відповідача, Хорошівскьої селищної ради, в судове засідання не з`явився, селищний голова подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради, зазначив що позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 28.12.2002 року Суховільською сільською радою Володарсько-Волинського району Житомирської області (а.сп.7).

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №324500, виданого 03.04.2006 року, ОСОБА_2 на підставі розпорядження Володарсько-Волинської райдержадміністрації від 18.04.2005 за №131 належить земельна ділянка площею 3,01 га, розташована на території Суховільської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.сп.14).

Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.

Таким чином судом, при розгляді даної справи, застосовуються положення Цивільного Кодексу УРСР (в редакції 1963 року), тобто чинне на час смерті ОСОБА_2 законодавство.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Статтями 529, 530 ЦК УРСР в редакції 1963 року, передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкодавець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Позивач є дочкою ОСОБА_2 . Вказана обставина підтверджується даними посвідки про народження серії НОМЕР_2 та листом Хорошівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький) №21.17 від 26.02.2020 року (а.сп. 9,11).

Згідно довідки виконавчого комітету Хорошівської селищної ради №157 від 03.07.2020, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 , до шести місяців розпорядилася особистими речами померлої (а.сп.21).

Постановою приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. від 13.08.2020 року за №265/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №324500, виданого 03.04.2006 року Вол.-Волинською РДА, оскільки вказаний державний акт видано після смерті спадкодавця (а.сп.6).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №63997024 від 19.03.2021 в спадковому реєстрі відсутня інформація про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 .

В силу ст.116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ст.126 ЗК України).

Статті 81,131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті матері ОСОБА_2 .

Державний акт, виданий після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , свідчить про набуття нею права власності на земельну ділянку. Оскільки ОСОБА_2 не встигла оформити за життя правовстановлюючий документ - державний акт на набуте нею майно через обставини, які від неї не залежали, зазначене перешкоджає позивачу реалізувати право спадкування на нього і отримати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.

Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Невчасне оформлення майнових прав за особою й неможливість їх успадкування внаслідок цього має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому за наявності правовстановлюючого документу на земельну ділянку спадкодавця, ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону, є саме визнання права власності на спірну земельну ділянку за позивачем в порядку спадкування за законом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що оскільки позивач, який є спадкоємцем за законом першої черги, прийняв спадщину відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, має право на спадкове майно успадковане нею після смерті матері ОСОБА_2 , у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 80 - 81, 89, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР 1963 року,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Хорошівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 3,01 га, розташовану на території Суховільської сільської ради Володарсько-Волинського району (Хорошівської селищної ради Хорошівського району) Житомирської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №324500, виданого Володарсько-Волинською районною державною адміністрацією Житомирської області 03.04.2006 року.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: с.Суховоля, Хорошівський р-н, Житомирська обл, РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: Відповідач: Хорошівська селищна рада, адреса місцязнаходження: смт. Хорошів, вул. Героїв України, 13, Хорошівський район, Житомирська область; .

Суддя А.М. Збаражський