Провадження № 2/686/1874/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17.03.2021 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого - судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі - Кшановській Є.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

В вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 23.02.2016 року вона розірвала шлюб з відповідачем, у період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 . Відповідач не виконує батьківські обов`язки, ухиляється від виховання дитини, фінансово її не забезпечує, має заборгованість по сплаті аліментів. Про дитину піклується позивач одноосібно.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 08 вересня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого судового засідання в порядку загального провадження на 19.10.2020 року.

15.02.2020 року ухвалою суду закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач та представник не з`явились, представник подав заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить слухати справу без його участі, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся відповідно до закону.

Третя особа, Орган опіки та піклування надав висновок 422/01-31 про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітньої дитини, просять справу розглядати справу без представника органу опіки та піклування.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого ВРАЦС реєстраційної служби Ярмолинецького РУЮ 09.12.2014 року. Дитина проживає з позивачем, що вбачається з акту УМК «Центральна» від 18.06.2020 року її вихованням та утриманням також займається мати.

Рішенням Ярмолинецького районного суду від 23.02.2015 року було розірвано шлюб між сторонами.

Даними висновку №422/01-31 від 17.02.2021 року підтведжується недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Суд вважає, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 198& p., ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 p. № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Позивачем та представником не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Крім цього, позивачем та представником не представлено доказів, що відповідач не займається вихованням дитини, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться умовами її життя та станом здоров`я, а також ухиляється від сплати аліментів.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що несплата аліментів відповідачем не є нехтуванням батьківськими обов`язками щодо дитини, не свідчить про ухилення відповідача тому не є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Оцінюючи встановлені обставини та надані докази суд приходить до висновку, що відповідач не ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а тому у відповідності до ст.164 СК України його не слід позбавляти батьківських прав відносно дитини.

Керуючись ст.ст. 263, 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 150, 157 ,164 Сімейного Кодексу України, 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № З від З0 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1988 p., суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

Суддя С. Стефанишин