Справа №2-2310-04
4-с/705/10/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Білик О.В.

за участю секретаря судового засідання Остропольської О.В.

скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Уманського РВ ДВС,

ВСТАНОВИВ:

22.03.2019 ОСОБА_1 , звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області зі скаргою на дії державного виконавця Уманського РВ ДВС. У скарзі заявник вказує, що 15.03.2019 він отримав поштовими засобами зв`язку черговий розрахунок заборгованості по аліментах, вимогу про її сплату та постанови про накладення штрафу, арешт майна, стягнення на зарплату, арешт коштів. Заявник посилається на те, що Закон не передбачає обов`язку добровільно щомісяця платити готівкові кошти на користь ОСОБА_2 , оскільки аліменти є власністю дитини. Заявник з 2018 року надсилав на ім`я ОСОБА_2 рекомендовані листи із запрошенням прийти до відділення АТ «Ощадбанк» з паспортом дитини, щоб відкрити картковий рахунок на його ім`я та скидати на рахунок кошти, однак ОСОБА_2 жодного разу не з`явилася. Заявник вказує, що ДВС не має повноважень контролювати і регулювати добровільну оплату аліментів, про те, що він не буде надавати кошти ОСОБА_2 він тричі повідомив ДВС. Заявник зазначає, що вимога державного виконавця від 05.03.2019 № 2592/1 не підлягає до виконання, оскільки розрахунок боргу виконано неправомірно, таблиця розрахунку боргу відсутня; одержувачем аліментів є стягувач ОСОБА_2 , а не відділ ДВС. Оскільки, на думку заявника, розрахунок боргу не відповідає дійсності, то всі документи прийняті на його основі є неправомірними. У скарзі заявник просить суд визнати неправомірним розрахунок боргу, згідно судового рішення від 2004 року та скасувати: вимогу державного виконавця від 05.03.2019 № 2592/1; постанову державного виконавця від 04.03.2019 № 2547/1 про накладення штрафу; постанову від 04.03.2019 № 2553/1 про арешт майна та витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію обмежень № 15835294 від 04.03.2019; постанову від 04.03.2019 про звернення на зарплату та інші доходи; постанову від 05.03.2019 № 2589/1 про арешт кошів боржника; запис до реєстру боржників.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2019 справа передана на розгляд судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Ковалю А.Б., який відповідно до ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.05.2020 відкрив провадження у справі. Розгляд справи призначено на 07.09.2020.

На підставі розпорядження № 731/20 від 04.11.2020 керівника апарату Уманського міськрайонного суду Черкаської області Михайлюк Н.М., проведено повторний автоматизований розподіл справи № 2-2310-04;4с/705/22/20 між суддями, оскільки суддю ОСОБА_3 відраховано зі штату суду у зв`язку з виходом у відставку з 21.10.2020 (наказ № 53-К від 19.10.2020).

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2020 справа передана на розгляд судді Білик О.В.

16.12.2020 ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Білик О.В. прийнято скаргу до свого провадження.

10.03.2021 на адресу суду від Уманського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області направлено відзив на скаргу ОСОБА_1 , в якому вказано, що у відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 37373463 по примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2310/2004 від 18.11.2004, який виданий Уманський міськрайонним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 29.10.2004 до їх повноліття. Розрахунок заборгованості по сплаті аліментів нараховувався згідно вимог викладених у виконавчому документі № 2-2310/2004 від 18.11.2004 та відповідного до чинного законодавства, не порушуючи права сторін. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 21.03.2019 (дата подач ОСОБА_1 скарги до суду) становила - 36941,17 грн.; заборгованість станом на 01.03.2021 становить 59076,82 грн. У відзиві вказано, що згідно зі ч.2 ст.71 ЗУ "Про виконавче провадження», за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Постанова про арешт майна боржника ВП № 37373463 від 04.03.2019 винесена відповідного до вимог ЗУ "Про виконавче провадження". Начальник РВ ДВС зазначає, що при наявності заборгованості по сплаті аліментів більше трьох місяців відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників. Дії державного виконавця щодо внесення відомостей боржника ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників є законними та правомірними. Також, дії державного виконавця Уманського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління МЮ (м.Київ) Лимарчеико В.М. щодо примусового виконання виконавчого листа № 2- 2310/2004 від 18.11.2004, який виданий Уманським міськрайонним судом Черкаської області, здійсненні відповідного до вимог ЗУ "Про виконавче провадження". На підставі викладеного, начальник РВ ДВС просить суд скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Уманського РВ ДВС залишити без задоволення, як безпідставну.

01.04.2021 ОСОБА_1 подав до суду пояснення, яких вказував, що державний виконавець по виконавчому провадженню зобов`язаний неупереджено, ефективно, своєчасно в повному обсязі, вжити заходи примусового виконання рішень та відповідними документами оформити звернення та стягнути потрібні суми щомісячних коштів з заробітної плати, пенсії, інших доходів або за рахунок майна (рухомого чи нерухомого); якщо існують форс-мажорні обставини що ускладнюють виконання (частково або повністю) судового рішення про стягнення аліментів або виникають такі обставини вже в процесі його виконання - виконавець має право, і в певних випадках, зобов`язаний тимчасово зупинити виконання провадження або навіть і закрити його, про що мають бути відповідні документи. Заявник вказує, що певна заборгованість по стягненню аліментів може утворитися лише у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків, тобто службова недбалість державного виконавця.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні посилався на обставини, що викладені у скарзі та в письмових поясненнях, поданих до суду. Також він просив скаргу задоволити в повному обсязі.

Державний виконавець Уманського РВ ДВС ЦМУМЮ (м.Київ) Лимарченко В.М. в судове засідання не з`явилася, позицію відділу ДВС було викладено у відзиві від 10.03.2021.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, суд встановив такі обставини.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Особливості виконання рішень про стягнення аліментів передбачені розділом XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5, відповідно до якої - виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника; розрахунок заборгованості - обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Судом встановлено, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.11.2004 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 29.10.2004 до повноліття дітей.

Суд звертає увагу, що відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 37373463 по примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2310/2004 від 18.11.2004, який виданий Уманський міськрайонним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 29.10.2004 до їх повноліття.

05.03.2019 на адресу ОСОБА_1 державним виконавцем Лимарченко В.М. направлено вимогу про сплату на депозитний рахунок відділу ДВС заборгованості по сплаті аліментів, яка станом на 01.03.2019 складала 36941,17 грн.

До матеріалів скарги долучено розрахунок заборгованості державного виконавця АСВП № 54954392, з якого вбачається, що ОСОБА_1 станом на 01.01.2014 мав заборгованість по сплаті аліментів в сумі 21209,86 грн.

Також, відповідно до розрахунку заборгованості АСВП № 54954392 державного виконавця, станом на 01.01.2015 ОСОБА_1 мав заборгованість по сплаті аліментів в сумі 20610,57 грн.

Станом на 01.01.2016 ОСОБА_1 мав заборгованість по сплаті аліментів в сумі 20642,97 грн., відповідно до розрахунку заборгованості АСВП № 54954392.

Станом на 01.01.2017 ОСОБА_1 мав заборгованість по сплаті аліментів в сумі 21295,17 грн., відповідно до розрахунку заборгованості АСВП № 54954392.

Станом на 01.01.2018 ОСОБА_1 мав заборгованість по сплаті аліментів в сумі 24460,67 грн., відповідно до розрахунку заборгованості АСВП № 54954392.

Станом на 01.01.2019 ОСОБА_1 мав заборгованість по сплаті аліментів в сумі 34914,17 грн., відповідно до розрахунку заборгованості АСВП № 54954392.

Станом на 01.03.2019 ОСОБА_1 мав заборгованість по сплаті аліментів в сумі 36941,17 грн., відповідно до розрахунку заборгованості АСВП № 54954392.

Державним виконавцем долучено розрахунок заборгованості, в якому вказано, що станом на 01.03.2021 ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 59076,82 грн.

Згідно частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції закону станом на 2019 рік передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

04.03.2019 державний виконавець виніс постанову про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 за несплату аліментів накладено штраф у розмірі 50% від суми заборгованості (36941,17 грн.) у розмірі 18470,59 грн.

Частиною 2 ст.74 Закону № 1404-У111 передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця та посадових осіб інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на земельну ділянку та інше нерухоме майно фізичної особи проводиться в разі відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Постановою державного виконавця про арешт майна боржника від 04.03.2019, накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 , а саме: земельну ділянку площею 0,0719 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за кадастровим номером :01:002:1661.

Згідно ч.2 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Постановою державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 04.03.2019, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримає дохід в Управлінні праці та соціального захисту населення.

Постановою державного виконавця про арешт коштів боржника від 05.03.2019 накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на його рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 - 3 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення шляхом, зокрема винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець на підставі статті 52 Закону про виконавче провадження у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей - на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання, податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків.

Позиція заявника про те, що з вказаних ним підстав дії державного виконавця не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», є недоведеною та безпідставною.

Відповідно, судом встановлена правомірність дій державного виконавця, і вважає, що останні не можуть бути визнані протиправними лише з формальних міркувань скаржника.

Інші доводи скарги зводяться до власносного тлумачення заявником закону, що суперечить чинному законодавству та не можуть бути підставою для задоволення такої скарги.

Будь-які докази, які вказували б на порушення державним виконавцем чинного законодавста прав боржника як сторони виконавчого провадження щодо виконання рішення суду, не встановлено.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, на підставі встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного вище, керуючись ст. ст. 260, 447, 449 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Уманського РВ ДВС відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 05 квітня 2021 року.

Суддя О.В. Білик