Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

іменем України

07 жовтня 2021 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхов О. І. розглянувши заяву приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області поштовим відправленням надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації, за підписом адвоката Юхименко С., який діє на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана позовна заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду, як справа позовного провадження.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 жовтня 2021 року головуючим суддею по справі було визначено суддю Орєхова О.І.

Одночасно з позовом, позивачем приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія», за підписом адвоката Юхименко С., який діє на підставі договору про надання правової допомоги, було подано до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області заяву про забезпечення вищевказаного позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), а саме:

1. Земельну ділянку за кадастровим № :02:001:0404, площею 0,065 та., знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в частці розміром 1/2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240;

2. Житловий будинок, загальною площею 56,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240, в частці розміром 1/2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та його складові, частини, що знаходяться за тією ж адресою, а саме:

житловий будинок, стіни глинобитні, обкладені цеглою, 1, А-1;

будівля, прибудова, стіни цегляні, 2, а;

будівля, прибудова, стіни цегляні, 3, а1;

будівля, сарай , стіни цегляні, 4, Б;

будівля, сарай, стіни цегляні, 5, В;

будівля, літня кухня, стіни цегляні, 6, Г;

будівля, вбиральня, стіни цегляні, 7, Д;

будівля, погріб бутовий, 8, Е;

споруда, огорожа з дерев`яного штахетника, 9, №1;

споруда, хвіртка з дерев`яного штахетника, 10, №2;

споруда, колонка з металевої труби, 11, №3.

Суддя отримав зазначену заяву 05 жовтня 2021 року згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04 жовтня 2021 року.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову зазначено, що з метою досудового врегулювання спору Позивач звертався до Відповідача ОСОБА_1 з претензією № 6307/17 від 24.05.2021 про відшкодування збитків в порядку регресу на суму 62 077 (шістдесят дві тисячі сімдесят сім) гривень 78 коп., однак відповіді на адресу Позивача не надходило. Таким чином, Відповідач не вчинив жодних дій спрямованих на відшкодування шкоди Позивачеві.

Просив вжити заходи забезпечення позову, оскільки вважає, що існує велика ймовірність відчуження на користь третіх осіб майна, яке належить Відповідачеві, а тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист майнових прав та інтересів Позивача у разі задоволення позовних вимог.

Суддя, розглянувши заяву приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про забезпечення позову, приходить до висновку, що така заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Частина 3 ст. 150 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Частина 1 ст. 151 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановлені зазначеної відповідальності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд може брати до уваги інтереси не тільки позивача, та й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Аналіз наведених норм діючого законодавства призводить до висновку, що забезпечення позову можливе лише при наявності між сторонами спору та наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення.

Частиною 10 вказаної постанови передбачено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен, чиї права та свободи, визнанні в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Крім того, правова позиція Верховного Суду України підтверджує необхідність при застосуванні такого способу забезпечення позову, як накладення арешту на нерухоме майно конкретизувати його дію, тобто вказувати саме про заборону на відчуження, що повинно виключити можливість обмеження права користування нерухомим майном у повному обсязі.

Тим самим застосування такого арешту у вигляді заборони на відчуження стосуватиметься конкретного нерухомого майна і поширюватиметься не лише на відповідача, а й усіх «причетних» до його можливого відчуження суб`єктів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

З наданих до суду матеріалів, вбачається, що 28.11.2020 року по вул. Героїв Чорнобиля, буд. З, міста Біла Церква, Київської області стався страховий випадок у формі протиправних дій третіх осіб за участю транспортного засобу: «Ford», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до Постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за № 357/12111/20 від 04.12.2020 року страховий випадок стався внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог статті 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого зазначеного транспортного засобу відповідно до Рахунку за № КМдС-0030977 від 10.02.2020 року склав 78 197,19 грн. Транспортний засіб Потерпілого застрахований в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» на випадок пошкодження внаслідок протиправних дій третіх осіб за Договором страхування № 039/079/000181 від 08.07.2020 року. У зв`язку з цим 13.11.2020 року згідно Договору, Потерпілому виплачено страхове відшкодування в розмірі 65 164 гривні 32 коп.

На підставі статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник, або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У відповідності до пункту 9.2 Договору страховим випадком є пошкодження транспортного засобу в наслідок протиправних дій третіх осіб.

На підставі викладеного у Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до особи відповідальної за заподіяний збиток, а саме до Відповідача ОСОБА_1 з`явилось право вимоги у сумі 65 164 (шістдесят п`ять тисяч сто шістдесят чотири) гривні 32 коп. (78 197,19 грн. - 20% ПДВ (13 032,87 грн.)

З огляду на вищевикладене, вбачається, що між позивачем та відповідачем дійсно існує спір.

Встановлено, що заявлений позивачем такий вид заходів забезпечення позову як накладення арешту на нерухоме майно (квартиру), передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної цивільної справи.

Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог. Таке забезпечення позову, виходячи з предмету спору, можна вважати співмірним із заявленими вимогами.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02.09.2021 року, вбачається, що відповідачу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на праві спільної часткової власності належить земельна ділянка за кадастровим № :02:001:0404, площею 0,065 га., знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в частці розміром 1/2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 240 та житловий будинок, загальною площею 56,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240, в частці розміром 1/2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та його складові, частини, що знаходяться за тією ж адресою.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 має реальну можливість розпорядитися належним йому на праві спільної часткової власності майном на власний розсуд до ухвалення рішення у справі, ним можуть вчиняти дії щодо його поділу, а за певних умов і відчуження іншим особам.

А отже, невжиття такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на зазначене нерухоме майно, може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача.

Виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з його предметом, а також з тим, що є всі підстави вважати, що невжиття цих заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, суддя вважає, що вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про забезпечення позову шляхом накладення арешту, а саме встановлення заборони на відчуження земельної ділянки за кадастровим № :02:001:0404, площею 0,065 га., знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в частці розміром 1/2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240 та житловий будинок, загальною площею 56,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240, в частці розміром1/2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та його складові частини, що знаходяться за тією ж адресою, які перебувають у спільній частковій власності відповідача ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо необхідно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення в майбутньому.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Як передбачено ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Слід зазначити, що ухвала суду про забезпечення позову згідно з ст. 258 ЦПК України є видом судового рішення, яке відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим для виконання всіма державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

А відтак, вимогу ст. 157 ЦПК України про те, що ухвала про забезпечення позову виконується в порядку, встановленому для виконання судових рішень, можна цілком обґрунтовано розглядати як загальну вимогу про обов`язковість судових рішень, встановлену ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України.

Таким чином, ухвала про забезпечення позову є обов`язковою до виконання всіма суб`єктами, кому вона адресована та кого вона стосується і повинна бути виконана цими суб`єктами самостійно.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 353-354 ЦПК України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процессуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про забезпечення позову, задовольнити.

Вжити заходи по забезпеченню позову, шляхом накладення арешту, а саме, встановлення заборони на відчуження:

- 1/2 земельної ділянки за кадастровим № :02:001:0404, площею 0,065 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240, що перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 );

-1/2 житлового будинку, загальною площею 56,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та його складові, частини, що знаходяться за тією ж адресою, а саме: житловий будинок, стіни глинобитні, обкладені цеглою, 1, А-1; будівля, прибудова, стіни цегляні, 2, а; будівля, прибудова, стіни цегляні, 3, а1; будівля, сарай , стіни цегляні, 4, Б;будівля, сарай, стіни цегляні, 5, В; будівля, літня кухня, стіни цегляні, 6, Г; будівля, вбиральня, стіни цегляні, 7, Д;будівля, погріб бутовий, 8, Е; споруда, огорожа з дерев`яного штахетника, 9, №1; споруда, хвіртка з дерев`яного штахетника, 10, №2; споруда, колонка з металевої труби, 11, №3, що перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Ухвала суду про забезпечення позову виконується негайно з дня її постановлення в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам яких стосуються заходи забезпечення позову для негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційної інстанції безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов