Дата документу 26.03.2021
Справа № 937/2371/20
Провадження № 2/937/244/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: Іваненко О.В.,
за участю секретаря: Захарової І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини № НОМЕР_1 Міністерства оборони України, за участю третьої особи: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя про визнання недійсним та скасування рішення житлової комісії та поновлення на квартирному обліку,
за участю сторін:
представника позивача адвоката Юрова В.П.,
представника відповідача ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Військової частини № НОМЕР_1 Міністерства оборони України, за участю третьої особи: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя про визнання недійсним та скасування рішення житлової комісії та поновлення на квартирному обліку.
В обґрунтування уточненого позову, позивач посилається на те, що з 21 жовтня 1993 року по 30 травня 1995 року та він проходив строкову службу та з 20 березня 1996 року по 11 грудня 2009 року він проходив службу в Збройних силах України за контрактом. 20.01.2001 року його було поставлено на квартирний облік військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 зі складом сім`ї три чоловіки, а саме він, дружина ОСОБА_3 1974р.н. та донька ОСОБА_4 1996р.н. У 2011 році він розлучився з ОСОБА_3 та у 2012 році повторно одружився з ОСОБА_5 1983р.н., у якої була донька від попереднього шлюбу ОСОБА_6 2000р.н., з якими він з 2012 року проживає у гуртожитку по АДРЕСА_1 . З урахуванням відповідних змін 16.02.2016 року він подав до відповідача рапорт про внесення змін до його облікової справи у зв`язку з розлученням та одруженням з наданням підтверджуючих документів. Протоколом житлової комісії в/ч НОМЕР_1 № 76 від 22.03.2016 року були внесені відповідні зміни. В жовтні 2019 року йому стало відомо від колег військовослужбовців, що його нібито знято з квартирного обліку. В жовтні 2019 року, він звернувся за допомогою до адвоката, яким 06.11.2019 року було направлено відповідний адвокатський запит. 18.11.2019 року на електронну адресу адвоката від в/ч НОМЕР_1 надійшла відповідь, згідно якої вбачається, що 01.07.2019 року на засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_1 було вирішено: «на виконання наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 року № 380 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», відповідно до п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» № 2011=ХІІ від 20.12.1991 року та за умови фактично наявності письмового повідомлення квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя від 18.02.2019 року; 496 зняти з обліку громадян та члені їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом отримання постійного житла (загальна черга, позачергова черга), зокрема мене, зі складом сім`ї три особи, дружину ОСОБА_3 , 1974 року народження та доньку ОСОБА_4 , 1996 року народження». Дане рішення оформлено протоколом засідання (об`єднаної) житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 13 від 01.07.2019 року та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2019 року № 374/агд, в послідуючому до яких внесені зміни протоколом №7 від 08.05.2020 року та наказом від 12.05.2020 року № 216/огд, які він вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню. Він був звільнений наказом командира ПС ЗС України від 20.11.2009 року № 111-пм за п «а» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в зв`язку із закінченням строку контракту та виключений зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 наказом командира військової частини від 11.12.2009 року № 236. 13.04.2010 року він перебуває на пенсії за вислугу років, пільговий стаж становить 26 років, 1 місяць, та має статус ветерана війни-учасника бойових дій. Крім того, про засідання житлової комісії його не було належним чином повідомлено, оскільки при розгляді такого питання як виключення із списку обліку осіб, які потребують покращення житлових умов, мають бути дотримані всі процесуальні гарантії, які передбачені національним законодавством. Зняття його та членів сім`ї з обліку осіб, які потребують покращення житлових умов, у світлі практики ЄСПЛ необхідно вважати серйозним втручанням у право особи на повагу до її житла у розумінні статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема із самих спірних рішень взагалі не вбачається підстав для зняття його з обліку, окрім посилань на наказ Міністерства Оборони України та лист квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя. Тому позивач просить суд визнати недійсним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, оформлене протоколом №13 від 01.07.2019 року в частині зняття з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 прапорщика запасу ОСОБА_1 , зі складом сім`ї 3 (три) особи (дружина ОСОБА_3 , 1974 року народження та доньку дружини ОСОБА_4 , 1996 року народження); визнати недійсним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, оформлене протоколом №7 від 08.05.2020 року, про внесення змін протоколу № 13 від 01.07.2019 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України в частині зняття з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_2 членів сім`ї прапорщика запасу ОСОБА_1 , про заміну зняття з обліку членів сім`ї з дружини ОСОБА_3 , 1974 року народження та доньки дружини ОСОБА_4 , 1996 року народження на членів сім`ї - дружину ОСОБА_5 , 1973 року народження та доньку дружини ОСОБА_6 , 2000 року народження; скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 19.07.2019 року №374/огд «Про включення та виключення з квартирного обліку військовослужбовців» у частині виключення (зняття) прапорщика запасу ОСОБА_1 , зі складом сім`ї 3 (три) особи (дружина ОСОБА_3 , 1974 року народження та донька дружини ОСОБА_4 , 1996 року народження), з квартирного обліку військової частини НОМЕР_3 ; скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України № 216/огд від 12.05.2020 року «Про прийняття рішення житловою комісією військової частини НОМЕР_1 » про зобов`язання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 МО України внести зміни до рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 01.07.2019 року № 13 про зняттч з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов шляхом отримання постійного житла (загальна черга, позачергова черга) членів сім`ї прапорщика запасу ОСОБА_1 у складі 3 (трьох) осіб (дружина ОСОБА_5 , 1983 року народження, доньки дружини ОСОБА_7 , 2000 року народження; зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, ідентифікаційний код НОМЕР_4 , поновити прапорщика запасу ОСОБА_1 на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_3 Міністерства оборони України.
Представник позивача - адвокат Юров В.П. під час надання пояснень підтримав позов та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, та надав відзив, згідно якого позивач посилається на те, що він проходив військову службу у Збройних Силах України з 21.10.1993 по 30.05.1995 та з 20.03.1996 по 11.12.2009. 20.01.2001 його було зараховано на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 . Позивач був звільнений наказом командувача Повітряних Сил Збройних України (по особовому складу) від 20 листопада 2009 року №111-пм (додаток 1) відповідно до статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу " у запас за пунктом «а» частини шостої (у зв`язку із закінченням строку контракту). На підставі протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_3 від 01.07.2019 №13та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2019 №374/агд Позивача та членів його сім`ї було знято з обліку громадян які потребують поліпшення житлових умов шляхом отримання постійного житла (загальна черга, позачергова черга) з 01.07.2019. На засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2019 було помилка знято з квартирного обліку колишню дружину ОСОБА_3 , 1974 р.н., доньку дружини ОСОБА_4 , 1996 р.н. На засіданні житлової комісії військової частини A3 840 протоколом засідання житле комісії військової частини НОМЕР_1 від 08.05.2020 №7 (додаток 4) було внесено зміни протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2019 №13, а нака командира військової частини НОМЕР_1 від 12.05.2020 №216/агд (додаток 5) було знято квартирного обліку членів сім`ї Позивача, дружину ОСОБА_5 , 1983 р.н., доньки дружини ОСОБА_7 , 2000 р.н. На момент виключення зі списків військової частини НОМЕР_1 позивачу було 35 років, граничний вік перебування на військовій службі на момент звільнення складає 45 років, та звільнитися за віком позивач мав право при досягненні 45 років. Позивач звільнений із військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту, що позбавляє його права залишатися на квартирному обліку при військовій части НОМЕР_1 , оскільки підставою для звільнення в запас було закінчення строку дії контракту, а не вік, стан здоров`я або скорочення штатів чи проведення інших організаційний заходів. На момент звільнення позивача у запас у зв`язку з закінченням строку дії контракту у нього було лише 15 років 3 місяця календарної вислуги. Житловою комісією військової частини НОМЕР_2 правомірно було знято з квартирного обліку позивача та членів його сім`ї.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 з 21 жовтня 1993 року по 30 травня 1995 року проходив строкову службу та з 20 березня 1996 року по 11 грудня 2009 року він проходив службу в Збройних силах України за контрактом (а.с.13).
20.01.2001 року ОСОБА_1 було поставлено на квартирний облік військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 зі складом сім`ї три чоловіки, а саме: ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_3 1974р.н. та донька ОСОБА_4 1996р.н.
У 2011 році ОСОБА_1 розлучився з ОСОБА_3 та у 2012 році повторно одружився з ОСОБА_5 1983р.н., у якої була донька від попереднього шлюбу ОСОБА_6 2000р.н., з якими він з 2012 року проживає у гуртожитку по АДРЕСА_1 (а.с.10-12).
Позивач ОСОБА_1 був звільнений наказом командувача Повітряних Сил Збройних України (по особовому складу) від 20 листопада 2009 року №111-пм (додаток 1) відповідно до статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу "(в редакції, що діяла на момент звільнення Позивача) у запас за пунктом «а» частини шостої (у зв`язку із закінченням строку контракту), та виключений зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 наказом командира військової частини від 11.12.2009 року № 236, звільнений у військовому званні «прапорщик» та визначена вислуга років у Збройних Силах України: календарна - 15 років 3 місяця, пільгова - 26 років 1 місяць, що підтверджується довідкою Мелітопольського ОРВК від 05.02.2016 року № ВО/55 (а.с.47).
Так позивачем ОСОБА_1 було повідомлено військову частину про відповідні зміни сімейного стану шляхом подання 16.02.2016 року відповідного рапорту про внесення змін до його облікової справи у зв`язку з розлученням та одруженням, що підтверджується копією рапорту з відміткою відповідача про його отримання (а.с.15).
Як зазначено у відзиві, протоколом засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_3 від 22.03.2016 року №1 на підставі рапорту ОСОБА_1 було внесено зміни до облікової справи прапорщика запасу ОСОБА_1 , виключено колишню дружину ОСОБА_3 1974р.н., доньку дружини ОСОБА_4 1996р.н. із загальних списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов, а також списку осіб які користуються правом позачергового одержання жилих приміщені включено дружину ОСОБА_5 1983р.н., доньку дружини ОСОБА_8 2000 р.н. до загальних списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов, а також до списку осіб які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень з 22 березня 2016 року.
На підставі протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_3 від 01.07.2019 №13 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2019 №374/агд позивача ОСОБА_1 та членів його сім`ї було знято з обліку громадян які потребують поліпшення житлових умов шляхом отримання постійного житла (загальна черга, позачергова черга) з 01.07.2019 (а.с.17,18).
Так вищевказаним протоколом житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2019 було помилка знято з квартирного обліку колишню дружину ОСОБА_3 , 1974 р.н., доньку дружини ОСОБА_4 , 1996 р.н.
На засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_3 протоколом засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 08.05.2020 №7 (додаток 4) було внесено зміни до протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2019 №13, а наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.05.2020 №216/агд (додаток 5) було знято квартирного обліку членів сім`ї позивача ОСОБА_1 , дружину ОСОБА_5 , 1983 р.н., доньку дружини ОСОБА_7 , 2000 р.н. (а.с.50-52).
Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Вищевикладені факти сторонами у судовому засіданні не заперечувались.
Щодо зняття позивача та членів його родини з квартирного обліку суд виходить з наступного.
Згідно ч.3 ст.40 ЖК УРСР, громадяни знімаються з обліку потребую1 поліпшення житлових умов у випадку припинення трудових відносин з підприємсті установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випа. передбачених законодавством Союзу PCP, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української PCP.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Так, згідно з ч. 1 ст. 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за № 1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Згідно п.3 даного Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Відповідно до п. 24 цього Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
Відповідно до абзацу 4 ч.1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Отже, зазначеним законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Аналогічні приписи закріплені й в п. 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Дія п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» безпосередньо пов`язується із тим, з якої саме з підстав, зазначених у п. 62 Положення та ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку.
Згідно ч.6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, що діяла на момент звільнення Позивача) (Закон №2232-ХІІ), контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби: а) у зв`язку із закінченням строку контракту; б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби; в) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі; г) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі; д) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких встановлено Кабінетом Міністрів України; е) через службову невідповідність; є) у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади; ж) у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку; з) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням (за бажанням військовослужбовця); и) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звільнений із військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку дії контракту та на момент виключення зі списків військової частини НОМЕР_1 позивачу було 35 років, а граничний вік перебування на військовій службі на момент звільнення складає 45 років згідно пп.1 ст. 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, що діяла на момент звільнення Позивача) (Закон №2232-ХІІ), що позбавляє його права залишатися на квартирному обліку військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , оскільки підставою для звільнення в запас було закінчення строку дії контракту, а не вік, стан здоров`я або скорочення штатів чи проведення інших організаційний заходів.
Пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
При цьому вказаний пункт Порядку не містить вичерпних підстав для зняття військовослужбовця з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки передбачає можливість зняття особи з обліку й в інших передбачених законодавством випадках.
Тлумачення зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а, отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, у тому числі і в разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.
Відповідно до абз. 1 п. 2.17 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року №737 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за № 24/20337 (Втрата чинності від 16.10.2018 року на підставі наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380), військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, за неможливості використання на військовій службі, а також після закінчення строку контракту при досягненні 20 років вислуги на військовій службі в календарному обчисленні, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання житла.
Згідно ж з п. 2.19 цієї ж Інструкції (Втрата чинності від 16.10.2018 року на підставі наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380) військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого зникла потреба в наданні житла; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, які не зазначені в абз. 1 п. 2.17 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у п. 2.18 цього розділу); обрання для місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.
Відповідно до п.4 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 р. за № 1020/32472, військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.
Відповідно до п.1 розділу VI Інструкції, житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.
Згідно п.19 розділу VI Інструкції, на обліку залишаються військовослужбовці, у тому числі, які виключені зі списків особового складу військових частин, та члени їх сімей у разі: відрядження до державних органів, підприємств, організацій, установ (у тому числі до військових прокуратур), а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі; направлення до інших держав для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки у складі національних контингентів або національного персоналу, а також закордонних дипломатичних установ України; направлення на навчання до військових навчальних закладів (на весь період навчання); направлення військовослужбовця на лікування (реабілітацію) внаслідок поранень (контузії) або через хворобу; захоплення в полон або заручником;
визнання особи безвісти відсутньою (до визнання її померлою).
Згідно п.21 розділу VI Інструкції, зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Згідно п.10 розділу VIІ Інструкції, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.
Отже, наведені норми чинної та попередньої Інструкцій про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями передбачають підстави для залишення позивача на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, з огляду на його звільнення у запас у зв`язку з закінченням строку дії контракту та наявністю у нього більше 20 років календарної вислуги, а тому відсутні підстави для залишення позивача на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, з огляду на його звільнення у запас у зв`язку з закінченням строку дії контракту та наявністю в нього лише 15-років 3-місяців календарної вислуги.
Даний правова позиція узгоджується з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 06 червня 2018 року в справі № 752/5881/15-ц (провадження № 14-169цс18), постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 295/8491/16-ц (провадження № 61-34972св18). До подібних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 10 вересня 2020 року в справі №359/5527/19 (провадження №61-9539св20), постанові 28 грудня 2020 року в справі №683/2271/18 (провадження № 61-17465св19), постанові 04 лютого 2021 року в справі №683/350/19 (провадження № 61-4192св20).
Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку про те, що зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї з квартирного обліку було правомірним, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, не можна тлумачити як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року, SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 12, 81, 247, 258, 263-265, 273, 294, 315, 317 ЦПК України, ст.40 ЖК України, ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини № НОМЕР_1 Міністерства оборони України, за участю третьої особи: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя про визнання недійсним та скасування рішення житлової комісії та поновлення на квартирному обліку відмовити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мелітопольського
міськрайонного суду О. В. Іваненко