печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді - Остапчук Т.В. секретаря судового засідання - Пітей О.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Центрального ВДВС м.Черкаси ЦМУМЮ (м.Київ) Колос А.О. про накладення арешту на рахунок,-

в с т а н о в и в:

У липні 2020 р. боржник ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою, в якій просила визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Центрального ВДВС м.Черкаси ЦМУМЮ (м.Київ) Колос А.О., в частині накладення арешту на рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_1 , в ПАТ «КБ «ПриватБанк», за реквізитами МФО 305299, рахунок одержувача № НОМЕР_1 , IBAN НОМЕР_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 , по виконавчому провадженню №40772060 за виконавчим листом №2-5403 виданого 21.02.2011 року Печерським районним судом м.Києва. Заявлені вимоги мотивовані тим, що в провадженні Центрального ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) знаходиться виконавче провадження №40772060 за виконавчим листом №2-5403 від 21.02.2011 року виданим Печерським районним судом м. Києва, про стягнення боргу у сумі 328056,31 грн., з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Кредитпромбанк". 06.05.2020 року Заявник дізналася, що рахунок відкритий на її ім`я в ПАТ "КБ "ПриватБанк" (рахунок одержувача № НОМЕР_1 , ІВАN НОМЕР_4 ) було заблоковано старшим державним виконавцем Центрального ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) Колос А.О., на підставі постанови про арешт коштів боржника від 04.05.2020 р. Дана копія постанови розпечатана за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження https://asvpweb.minjust.gov.ua/. На сьогоднішній день Заявник є пенсіонером, і отримує пенсію, як особа з інвалідністю загального захворювання, про що свідчить пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 , серія НОМЕР_5 , видане Пенсійним фондом України 15.01.2019 року. Пенсія нараховується пенсійним фондом на рахунок відкритий на ім`я pаявника в ПАТ "КБ "ПриватБанк" (рахунок одержувача № НОМЕР_1 , ІВАN НОМЕР_4 ), що підтверджується довідкою наданою ПАТ "КБ "ПриватБанк" від 06.05.2020 року № 7S6FV8653OVННUAD, в якій зазначені цільові виплати пенсії, нарахованої пенсійним фондом України. Тому 07.05.2020 року Заявник офіційно звернулася до Центрального ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) з заявою про скасування накладеного арешту на вищезазначений рахунок (копія заяви додається), зазначивши в додатку довідку ПАТ "КБ "ПриватБанк" від 06.05.2020 року № 7Б6ТУ86530УННиАП. Але 22.05.2020 року на адресу Заявника надійшов Акт складений працівниками Центрального ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ, за підписом начальника відділу Павленко В.А., за вих. №42778 від 15.05.2020 року, в якому було зазначено факт отримання заяви Заявника від 07.05.2020 року, та факт відсутності довідки ПАТ "КБ "ПриватБанк" від 06.05.2020 року за № 7S6FV8653OVННUAD додатку цієї заяви. Тому 22.05.2020 року, pаявник звернувся на адресу Центрального ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ), з повторною заявою про скасування накладеного арешту на рахунок відкритий на її ім`я в ПАТ "КБ "ПриватБанк" (рахунок одержувача № НОМЕР_1 , ІВАN НОМЕР_4 ), додавши довідку ПАТ "КБ "ПриватБанк" від 06.05.2020 року № 7S6FV8653OVННUAD. Лише 29.06.2020 року, Заявник отримала лист відповідь з Центрального ВДВС у м.Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ), за підписом начальника відділу Павленко В.А., вих. №14868/19.25-36/49367 від 18.06.2020 року, в якому була зазначена відмова в знятті арешту з рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_1 , в ПАТ "КБ "ПриватБанк" (рахунок одержувача № НОМЕР_1 , ІВАN НОМЕР_4 ), за відсутністю підстав та рекомендацією звернення до суду. Даний лист відповідь заявник отримала 29.06.2020 року, якій був надісланий простою поштовою кореспонденцією на адресу проживання останньої. Заявник вважає, що накладення арешту на рахунок, з виплати пенсії, призводить до позбавлення можливості останньої в отриманні пенсії в цілому, що порушує її права і це є неправомірним. У судовому засідання заявник не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує у повному обсязі. Інші учасники справи до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлені про розгляд скарги. Тому, суд розглянув скаргу у їх відсутність, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду скарги на дії приватного виконавця. Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, виходячи з такого. Судом встановлено, що в провадженні Центрального ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) знаходиться виконавче провадження №40772060 за виконавчим листом №2-5403 від 21.02.2011 року виданим Печерським районним судом м. Києва, про стягнення боргу у сумі 328056,31 грн., з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Кредитпромбанк". 06.05.2020 року Заявник дізналася, що рахунок відкритий на її ім`я в ПАТ "КБ "ПриватБанк" (рахунок одержувача № НОМЕР_1 , ІВАN НОМЕР_4 ) було заблоковано старшим державним виконавцем Центрального ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) Колос А.О., на підставі постанови про арешт коштів боржника від 04.05.2020 р. Дана копія постанови розпечатана за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження https://asvpweb.minjust.gov.ua/. За змістом статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону України "Про виконавче провадження"). Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей. Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Відповідно до частини другої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Частиною першою статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Частиною першою статті 68 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності у боржника кошів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Розмір відрахувань із заробітної плати визначено статтею 70 Закону України "Про виконавче провадження". Розмір відрахувань із заробітної плати встановлюється у постанові виконавця про звернення стягнення на заробітну плату (пункт 1 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5). Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України. Зі змісту наведених норм права слідує, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, оскільки законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, на які заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження". Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України "Про виконавче провадження"). Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20). Звернення стягнення на заробітну плату має здійснюватись виконавцем у відповідності до положень статтей 68-70 Закону України "Про виконавче провадження" та інших нормативно-правових актів, не повинно унеможливлювати своєчасну виплату боржнику заробітної плати. Накладаючи арешт на грошові кошти боржника, яка не виконала судове рішення, старший державний виконавець у постанові від 04.05.2020 року зазначив, що арешт накладається на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику. Отже, враховуючи, що державний виконавець відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» не виносив постанову про накладення арешту на пенсійний рахунок боржника, обмежившись у п. 1 резолютивної частини постанови «крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом», суд дійшов висновку про правомірність дій приватного виконавця. Разом з тим, в порушення вказаних положень Закону банком накладено арешт на рахунок боржника. При цьому суд звертає увагу, що боржник посилається на те, що арешт накладений на його пенсійний рахунок № НОМЕР_6 , відкритий в АТ «КБ «Приватбанк». Однак, доказів того, що рахунок № НОМЕР_6 є пенсійним, суду не надано. Частиною 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом. Таких заперечень від банківських установ до державного виконавця не надходило, що стверджується відповідями з банків на постанову про арешт коштів боржника. Положеннями ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. З урахуванням зазначеного правові підстави для задоволення скарги боржника на дії старшого державного виконавця відсутні, а тому скарга задоволенню не підлягає, оскільки старшим державним виконавцем при винесенні вказаної постанови не було порушено вимог Закону України "Про виконавче провадження". Керуючись ст. 26, 48, 56, 68 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 447-453 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Центрального ВДВС м.Черкаси ЦМУМЮ (м.Київ) Колос А.О. про накладення арешту на рахунок - відмовити. Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного її тексту. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Дата складання повного тексту 16.03.2021 року.

Суддя Остапчук Т.В.