Провадження №2/522/2734/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю та про усунення від права на спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м.Одеси 13.11.2018 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за яким просив:

- Встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 від 29.07.2011 року, РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 від 25.04.2013 року, РНОКПП НОМЕР_4 ) проживали однією сім`єю чоловіки та жінки без реєстрації шлюбу з 02 березня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- надати ОСОБА_1 право на спадкування за законом тієї черги, яку він має після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- усунути ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він, ОСОБА_1 , проживав із ОСОБА_4 однією сім`єю з 02 березня 2012 року (майже 6 років) по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 у будинку, який належав їй на праві приватної власності з 2016 року, за адресою АДРЕСА_1 . Вказував, що вони були пов`язані спільним побутом та вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, вели спільний сімейний бюджет, за рахунок спільно отриманих коштів купували продукти харчування та інші предмети необхідності, спільно займались різною побутовою роботою, доглядали один за одним, піклувались. Дітей від спільного проживання не мали.

Вказував, що у січні 2018 року у ОСОБА_4 були виявлені антитіла на ВІЛ та остання була взята на диспансерний облік. У зв`язку з тим, що хвороба прогресувала, вона потребувала лікарського догляду та сторонньої допомоги, якій їй надавав саме він - позивач. Посилався на те, що протягом 2017-2018 року він матеріально забезпечував ОСОБА_4 , оскільки остання через хворобу не могла більше працювати; він купував необхідні лікарські (медичні) препарати та забезпечував необхідний догляд. Вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_4 , з якою у позивача були фактичні шлюбні відносини, померла внаслідок тривалого захворювання. На день її смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку та позивач, який фактично проживав у даному будинку, з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Посилався на те, що відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до нотаріальної контори заяви про вступ у спадщину померлої ОСОБА_4 , проте вважає, що останні мають бути усунуті від спадкування, оскільки ухилялись від надання будь якої допомоги спадкодавцю. За викладеного звернувся до суду з дійсним позовом.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2018 року зазначену справу передано на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси.

20.12.2018 року зазначена справа надійшла до Приморського районного суду м.Одеси та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена на суддю Домусчі Л.В.

Ухвалою суду від 26.12.2018 року справу прийнято до провадження та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 25.02.2019 року.

Представником відповідачів - адв. Гареєвим Є.Ш. 22.02.2019 року було подано відзив на позов (а.с.52-70, т.1), згідно якого заперечували проти позову та просили відмовити.

У підготовче засідання призначене на 25.02.2019 року з`явився представник відповідачів - адвокат Гареєв Є.Ш. Суд протокольно прийняв до розгляду відзив, встановив строк на відповідь 2 тижні, відклав розгляд справи на 15.04.2019 року.

У підготовче засідання призначене на 15.04.2019 року ОСОБА_1 не з`явився, представником позивача - адвокатом Гупало П.М. надано суду клопотання про перенесення слухання справи та клопотання про виклик свідків.

У підготовче засідання 15.04.2019 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явилися, представником відповідачів - адвокатом Гареєвим Є.Ш. надано суду заяву щодо розгляду справи за його відсутністю, та в якій зазначено, що він не заперечує проти витребування спадкової справи з Приморської державної нотаріальної контори відносно майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 16.04.2019 року вирішено питання про витребування доказів, а саме спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

Розгляд справи відкладено на 03.06.2019 року.

Витребувані докази були надані до суду 03.05.2019 року (т.1, а.с.89-132).

Ухвалою суду від 03.06.2019 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 11.09.2019 року. Також вирішено питання про виклик та допит як свідків: з боку позивача - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та з боку відповідача - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ..

У судовому засіданні 11.09.2019 року надали пояснення та свідки : ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ..

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на те, що позивач фактично проживав однією сім`єю з померлою ОСОБА_4 із березня 2012 року по день її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 ; у них був спільний бюджет, побут, вони проводили ремонтні роботи, він піклувався за нею під час її хвороби, купував ліки , вони разом вели господарство і ніколи не бачив відповідачів, та вважає, що останній має право на спадкування.

Представник відповідачів - Гареєв Є.Ш. заперечував проти позову та просив відмовити, посилаючись на недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 , вказував, що дійсно між позивачем та померлим були якісь відносини, проте вони тривали не більше 2х років. Для усунення відповідачів від права на спадкування відсутні підстави, вказував, що до моменту смерті ОСОБА_4 не була у безпорадному стані, вела активний спосіб життя.

По справі було оголошено перерву до 09.10.2019 року.

У судовому засіданні 09.10.2019 року надала пояснення як свідок ОСОБА_12 та пояснення по суті ОСОБА_1 ..

Позивач пояснив, що в 2012 році познайомився з ОСОБА_20 та почав із нею жити як подружжя в кінці 2012 року за адресою АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_21 . Разом із ними також мешкав батько ОСОБА_21 , та після його смерті в 2015 році вони почали роботи ремонт у другій частині будинку, де ніхто не мешкав. На ремонт та на лікування ОСОБА_21 він працював на будівельних майданчиках і вони брали кредит та позичали кошти, їм допомагала подруга ОСОБА_21 - ОСОБА_22 ; він та ОСОБА_21 мали спільний бюджет та постійно піклувались один за одним. Інших родичів ОСОБА_23 він ніколи не знав. Вказував, що в 2017 році ОСОБА_21 несподівано захворіла (було запалення легень), пізніше вони дізнались, що вона хвора на ВІЛ та вже була хвороба на сильній стадії , вона швидко втрачала сили, він навіть її носив на руках до туалету, потім дуже швидко вмерла. Зазначав, що ніхто, окрім ОСОБА_24 та нього, про ОСОБА_21 не піклувались, ніякі родичі не приїздили , та про відповідачок дружина йому нічого не розказувала, тому він їх і не знає Останні місяці життя ОСОБА_21 вже майже не могла рухатись та завжди потребувала сторонньої допомоги. Вони намагалися оформити частину будинку, збирали документи. При цьому посилався на те, що сам Гареєв Є.Ш. надав їм консультацію в 2016 році з приводу оформлення документів на земельну ділянку. Позивач визнав, що дійсно продали частину будинку, оскільки потребували кошти на лікування. Позивач посилався на те, що з відповідачами знайомив не був та ніколи не бачив їх за час його проживання з ОСОБА_21 .

При цьому представник відповідачів Гареєв Є.Ш. не заперечував того факту, що дійсно надавав позивачу разом з ОСОБА_25 консультацію.

По справі було оголошено перерву до 10.12.2019 року. Розгляд справи 10.12.2019 року, 04.03.2020 року відкладався у зв`язку з неявкою свідків із боку відповідача.

Розгляд справи 29.04.2020 року був відкладений на 07.07.2020 року через неявку сторін. 07.07.2020 року розгляд справи був відкладений на 29.10.2020 року через неявку представника відповідачів та свідків.

У судовому засіданні 29.10.2020 року представником відповідачів було знято клопотання про допит свідків із його боку та просив розглядати справу на підставі наявних матеріалів справи; у присутності позивача судом було частково оглянуто та досліджено докази та по справі за клопотанням представника відповідача було оголошено перерву до 07.12.2020 року. При цьому він також повідомив суд про рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07.08.2019р. та про те, що постановою Одеського апеляційного суду від 03.09.2020р. рішення суду залишено без змін. (справа №522/7720/18).

За клопотанням позивача 07.12.2020р. по справі було оголошено перерву до 24.03.2021р..

У судовому засіданні 24.03.2021 року були присутні: позивач разом із представником - Гупало П.М. , які позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі; також був присутній представник відповідачів - адв. Гареєв Є.Ш. , який просив відмовити у позові в повному обсязі, посилаючись на його недоведеність.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 , видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Померлій ОСОБА_4 на праві власності з 20.10.2017 року належав будинок АДРЕСА_2 .

Позивач, звертаючись до суду з дійсним позовом, просив зокрема встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_4 та він, ОСОБА_1 , проживали однією сім`єю чоловіки та жінки без реєстрації шлюбу з 02 березня 2012 року по 15.02.2018 року; усунуті відповідачів від права на спадкування та надати йому, ОСОБА_1 , право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

При вирішенні спору суд враховує наступне.

Спадкування за законом здійснюється у наступній черговості (при цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 ЦК України):

- перша черга: діти спадкодавця (у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті), той із подружжя, який його пережив, та батьки;

- друга черга: рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері;

- третя черга: рідні дядько та тітка спадкодавця;

- четверта черга: особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини;

- п`ята черга: інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, та утриманці спадкодавця (неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування).

Таким чином, в основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої-п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.

На «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають так юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За змістом ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім`єю є соціальна група, яка не обов`язково складається з людей, які перебувають у шлюбі. Сім`ю також є соціальна група осіб, поєднаних спільним побутом, які здійснюють свою життєдіяльність на основі спільного економічного, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні 11.09.2019 року пояснила, що була знайома з померлою ОСОБА_4 - це була її матері подруга. Із позивачем - ОСОБА_27 свідок також знайома давно, десь з вересня 2013 року. Вказувала, що ОСОБА_27 разом із ОСОБА_21 з`їхались десь у 2013 році та проживали як чоловік та жінка за адресою АДРЕСА_2 . Вказувала, що її чоловік досить часто допомагав ОСОБА_27 та ОСОБА_21 з ремонтом у будинку, а свідок робила ОСОБА_4 уколи під час її хвороби, вони були у них в гостях. ОСОБА_4 до останнього не бажала звертатись до лікаря. Вона довго хворіла, вони весь час лікувались, потім їй ставало легше, вона ще працювала, а потім знову занедужала. За два тижні до смерті вона все ж таки відвідала лікаря та встановили, що у неї запалення легень, та лише ОСОБА_27 опікувався померлою, що вона особисто спостерігала. Про інших родичів померлої свідку нічого відомо не було. На похоронах також із родичів, окрім ОСОБА_27 , нікого не було.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що знав і ОСОБА_20 , і позивача, вони були друзями його сусідки - ОСОБА_28 . Знайомий із ними з 2013 року. Зазначив, що останні проживали як чоловік та дружина, мали спільний побут та бюджет, разом будували будинок та робили ремонт. Зазначав, що із родичів померлої знав про її батька, який мешкав разом із ними; про існування інших родичів йому не відомо. З приводу хвороби ОСОБА_4 свідку було відомо лише те, що у неї були проблеми з легенями.

Свідок ОСОБА_19 підтвердила, що ОСОБА_27 проживав із ОСОБА_21 більше п`яти років, оскільки вона була знайома з померлою з 1998 року і були подругами, вони разом працювали, дружили. З ОСОБА_27 померла її познайомила десь в січні 2013 року як з її чоловіком, вони разом прийшли до неї в гості на Різдво. Через пару тижнів ОСОБА_27 пер бюджет, вели спільне господарство,піклувались один за одним, так вони жили разом до дня смерті ОСОБА_21 в будинку про АДРЕСА_3. ОСОБА_29 та свідок були разом із ОСОБА_21 , коли помер її батько в 2015 році. Після цього ОСОБА_27 з ОСОБА_21 разом робили ремонт будинку. Позивач піклувався про ОСОБА_4 , і коли дізналися, що вона хвора на ВІЛ, окрім нього інших родичів поруч не було. Зазначила, що ОСОБА_27 та ОСОБА_21 жили як родина, коли ОСОБА_4 вже не могла працювати саме ОСОБА_27 забезпечував її матеріально. Свідок ще позичала йому гроші на ліки; та саме свідок разом із позивачем займались похованням ОСОБА_4 ..

Свідок ОСОБА_18 зазначив, що є чоловіком свідка ОСОБА_19 та був знайомий з позивачем та ОСОБА_21 з січня 2013 року, коли вони з`їхались жити разом. Свідок разом із дружиною часто були у них в гостях по АДРЕСА_1 ; свідок бачив як ОСОБА_27 з ОСОБА_21 разом робили ремонт будинку та жили як чоловік із дружиною; вони мали спільний бюджет та піклувались один за одним. Про інших родичів ОСОБА_4 свідку стало відомо лише на її похованні.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона донька ОСОБА_19 , та давно знайома з позивачем та померлою ОСОБА_4 .. Зазначила, що позивач проживав із ОСОБА_21 в цивільному шлюбі більше 5 років. Свідку відомо, що вони познайомились десь в 2012 році та почали мешкати разом на початку 2013 року; вони часто бували у них в гостях, оскільки її мати дружила з ОСОБА_21 більше 20 років. Свідок пояснила, що будинок ОСОБА_30 та ОСОБА_31 був розділений на дві частини та після смерті батька ОСОБА_21 останні почали ремонт другої частини будинку. Все це робилось за їх спільні кошти, сам ОСОБА_27 робив ремонт. Вказувала, що останні 2 роки ОСОБА_21 почала сильно хворіти та її мати робила їй уколи, оскільки є медиком за освітою. ОСОБА_27 піклувався за ОСОБА_4 весь час до її смерті. Лише на похованні ОСОБА_21 свідку стало відомо про існування інших її родичів, до цього вона ніколи їх не бачила.

На спростування викладених пояснень із боку відповідачів не було надано жодних доказів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог ОСОБА_1 та встановлення факту, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 від 29.07.2011 року, РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 від 25.04.2013 року, РНОКПП НОМЕР_4 ) проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 02 березня 2012 року по 15.02.2018 року.

Верховний Суд у постанові від 05 лютого 2020 року у справі № 712/7830/16-ц звернув увагу на те, що установлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу не звільняє позивача від обов`язку доведення обставин, які закон визначає підставами для зміни черговості спадкування

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Безпорадний стан - стан, при якому людина не може самостійно приймати активні заходи, що забезпечують її існування або оберігають її життя, здоров`я та гідність. Безпорадність може бути обумовлена фізіологічними причинами або може супроводжуватися патологічним процесами або бути їх наслідком (при психічних і нервових захворюваннях, при важких захворюваннях, що супроводжуються різкою фізичною слабкістю).

Безпорадний стан можливо та необхідно доказувати відповідними доказами, у тому числі записами в медичних документах.

Згідно зі змістом указаної норми закону при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 24 червня 2020 року про справі № 127/9778/17.

Крім того, у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц (провадження № 61-1302св 18) та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18) зроблено висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обов`язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

Між тим, позивач не навів переконливих доказів на підтвердження перебування спадкодавця у безпорадному стані та її потреби в сторонній допомозі, а також здійснення опіки над спадкодавцем позивачем. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у сукупності можлива зміна черговості одержання права на спадкування.

Окрім того, за розглядом справи судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися 11.04.2018 року до Шостої одеської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Шостою одеською державною нотаріальною конторою 11.04.2018 року було зареєстровано спадкову справу №106/2018, про що свідчить витяг №51542374 про реєстрацію в Спадковому реєстрі та відповідний лист №1803/02-14 від 10.05.2018 року.

Родинні відносини між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_20 підтверджується наступним.

ОСОБА_32 , 1910 року народження мала трьох дочок: ОСОБА_33 , 1937 року народження, ОСОБА_34 , 1942 року народження, ОСОБА_35 , 1946 року народження, про що свідчить архівна довідка №671 від 02.07.2018 року.

ОСОБА_33 після одруження взяла прізвище чоловіка ОСОБА_33 , про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 .

ОСОБА_34 рідна сестра - ОСОБА_37 та ОСОБА_38 була матір`ю померлої ОСОБА_4 , про що свідчить запис про укладення шлюбу №4 від 12.01.1977 року, згідно якого підтверджується зміна прізвища ОСОБА_34 на ОСОБА_34 та свідоцтвом про народження ОСОБА_41 серії НОМЕР_7 .

Таким чином, із матеріалів справи вбачається, що померла ОСОБА_42 є племінницею відповідачок : ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Родинні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 як тітками та ОСОБА_20 які племінницями встановлено рішеннями Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/11904/18 від 29.08.2018 року та у справі №522/11902/18 від 29.08.2018 року (т.2, а.с.57-60).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2019 року, залишеним без змін рішенням суду апеляційної інстанції від 03.09.2020 року, за розглядом справи №522/7720/18 року були задоволенні позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , пред`явлені до ОСОБА_43 , за участі третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Дімел», зокрема в частині:

1.визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 часинку будинку за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 ;

2.визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 часинку будинку за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

Виходячи з цього суд не вбачає можливості задовольнити позовну вимогу щодо права позивача на спадщину за законом.

При цьому суд зауважує, що під час розгляду справи №522/7720/18 позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , представником яких був Гареєв , не було повідомлено та залучено до участі у справі ОСОБА_1 , який також заявляє про свої права на спадщину, при цьому в той же час його позов знаходився на розгляді в суді. Також не було про це повідомлено і при розгляді справи в апеляційній інстанції.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в частині вимоги щодо надання йому права на спадкування за законом після померлої ОСОБА_4 та усунення відповідачів від права на спадкування.

Керуючись ст.ст. 10, 15-16, 1216, 1218, 1223, 1224, 1233, 1264, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 19, 43, 44, 51, 78, 76-81, 82, 84, 89, 142, 210, 211, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 315, 316, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю та про усунення від права на спадкування за законом - задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 від 29.07.2011 року, РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 від 25.04.2013 року, РНОКПП НОМЕР_4 ) проживали однією сім`єю чоловіки та жінки без реєстрації шлюбу з 02 березня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354,355,ЦПК України).

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення суду складений 01.04.2021 року.

Суддя Домусчі Л.В.