Справа № 758/3210/21
Провадження № 2/758/6818/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 року суддя Подільського районного суду м.Києва Скрипник О. Г., розглянувши матеріали позовної заяви Служби безпеки України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва надійшла на розгляд позовна заява Служби безпеки України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, щодо відмови у відкритті провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно абзацу 1 п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір , у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Одним з видів військової служби є військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів. Таким чином, навчаючись у вищому навчальному закладі СБУ, особа проходить військову службу, яка відповідно до зазначених норм КАС України вважається публічною службою.

Таким чином, навчаючись у вищому навчальному закладі Служби безпеки України, особа проходить військову службу, яка відповідно до зазначених норм КАС України вважається публічною службою.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулює Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу»

За змістом частини першої статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

У Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964, визначено механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону № 2232-XII витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (далі - витрати).

Витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі.

Згідно з пунктом 7 Порядку, в разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Як встановлено з позовної заяви СБУ, позивач просить стягнути з відповідача відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням як курсанта на службі в Національній академії Служби безпеки України. Служба безпеки України є носієм публічно-владних управлінських функцій відповідно до Закону, а відносини, які виникли між позивачем та відповідачем ґрунтуються на виконанні обов`язку зазначеного органу щодо утримання відповідача у вищому навчальному закладі, та невиконанню обов`язку відповідача щодо відшкодування витрат пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі при звільненні з військової служби з СБУ.

Спір у даній справі відноситься до адміністративної юрисдикції, оскільки такий спір пов`язаний з питанням реалізації правового статусу особи, яка перебувала на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби. У межах цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі, охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Оскільки спори щодо проходження публічної служби від моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що спори щодо проходження публічної служби від моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й щодо питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 705/1664/17, у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18), у якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 461/5577/15-ц (провадження № 14-18цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 820/5761/15 (провадження № 11-750апп18) та інших, що свідчить про усталену практику розгляду вказаної категорії спорів.

З урахуванням викладеного, необхідно констатувати, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, у зв`язку з чим позов підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 5 ст. 186 ЦПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Зважаючи, що дані правовідносини регулюються нормами КАС України, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, дана справа підсудністю Окружному адміністративному суду міста Києва.

Керуючись статтями 19, 186, 260 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Служби безпеки України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди.

Роз`яснити Службі безпеки України, що дана справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства та підсудністю Окружному адміністративному суду міста Києва.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

СуддяО. Г. Скрипник