ПОСТАНОВА

Іменем України

23 грудня 2021 року м. Кропивницький

справа № 383/1320/20

провадження № 22-ц/4809/1338/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Ковальчук Юлія Миколаївна;

відповідач - ОСОБА_2 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Ковальчук Юлії Миколаївни , яка представляє інтереси ОСОБА_1 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27 травня 2021 року, у складі головуючого судді Бондаренка В.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених грошових коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених грошових коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою та моральної шкоди.

В обгрунтування позову зазначав, що має у власності земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,0 га, кадастровий номер :02:001:5329, якій 28.03.2019 присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.06.2017 №90497106.

Вказував, що 08.10.2018 між ним та Приватним акціонерним товариством «Кіровоградобленерго» укладено договір про приєднання до електричних мереж, що свідчить про активне використання ним вказаної земельної ділянки.

У травні 2018 року йому відмовлено у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку з чим 03.05.2018 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

03.02.2020 на вказаній земельній ділянці замовлено проект на електропостачання будівельного майданчика.

Вказував, що протягом тривалого часу і по сьогоднішній день належна йому земельна ділянка без належних правових підстав використовується відповідачем.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16.05.2019 у справі №383/221/19 частково було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов`язано ОСОБА_2 усунути порушене право ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою, а саме ліквідувати несанкціоноване сміттєзвалище шляхом вивезення будівельного сміття, що знаходиться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:5329.

Вказував, що станом на день звернення до суду виконавче провадження з виконання вказаного рішення суду не закінчене, що свідчить про те, що відповідач продовжує протиправно використовувати належну йому на праві власності земельну ділянку.

Відповідач, з моменту розміщення на спірній земельній ділянці свого майна (сміття) з січня 2019 року по даний час право користування (оренди) земельної ділянки не оформив та не сплачував орендну плату за користування земельною ділянкою, у зв`язку з чим зобов`язаний відшкодувати йому безпідставно збережені кошти, розрахованих як орендна плата за землю за період з січня 2019 року по 31.10.2020 в сумі 60000,00 грн., а з 01.11.2020 виходячи з розрахунку 330,00 грн. за добу користування земельною ділянкою за 59 календарних днів.

Зазначав, що йому було завдано моральних страждань, внаслідок неправомірного використанням відповідачем земельної ділянки.

Вказані обставини спричинили негативні зміни в його житті, а саме він зазнав щоденного психологічного болю, постійні думки про ситуацію, що склалась, негативні переживання та спогади, насторога, тривога, переживання незручностей та психологічного дискомфорту, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, обурення протиправною поведінкою відповідача.

Наслідки таких дій відповідача потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу на звернення за захистом своїх прав, обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів.

Просив, з урахуванням збільшення позовних вимог стягнути з відповідача на його користь безпідставно збережені кошти за оренду землі за період з січня 2019 року по 31.10.2020 в сумі 60000,00 грн., та з 01.11.2020 в сумі 31350,00 грн. за 95 днів користування земельною ділянкою, виходячи з розрахунку 330,00 грн. за день користування земельною ділянкою, на загальну суму 91350 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27 травня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 3000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Відмовлено у задоволенні позову в частині стягнення безпідставно збережених коштів за оренду землі у розмірі 91350,00 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про повне задоволення позовних вимог.

Вважає, що відповідач користується спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, а тому має повернути йому кошти, як власнику земельної ділянки на підставі ч. 1ст. 1212 ЦК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :02:001:5329 призначеної для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою Кіровоградська область, Бобринецький район, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №90497106 від 26.06.2017 ( том 1 а.с.10).

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2019 року у справі №383/221/19 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 усунути порушене право ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою, а саме ліквідувати несанкціоноване сміттєзвалище шляхом вивезення будівельного сміття, що знаходиться на земельній ділянці за адресою Кіровоградська область Бобринецький район кадастровий номер :02:001:5329.

В частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 50000,00 грн. відмовлено ( том 1 а.с.105-109).

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2019 року, в частині вирішення вимоги про відшкодування моральної шкоди, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 3000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди (том 1 а.с.110-112).

01 листопада 2019 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області на виконання рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2019 року у справі №383/221/19 видано виконавчий лист, яким зобов`язано ОСОБА_2 усунути порушене право ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою, а саме ліквідувати несанкціоноване сміттєзвалище шляхом вивезення будівельного сміття, що знаходиться на земельній ділянці за адресою Кіровоградська область Бобринецький район кадастровий номер :02:001:5329 ( том 1 а.с.84).

Згідно вказаного виконавчого листа рішення суду набрало законної сили 01 жовтня 2019 року.

Відповідно до вимог ч.5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно сторін рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2019 року у цивільній справі №383/221/19, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді цієї справи.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення суду не закінчено (том 1 а.с.12-17,22), тобто ОСОБА_2 (боржник) не ліквідував несанкціоноване сміттєзвалище, що знаходиться на земельній ділянці за адресою Кіровоградська область Бобринецький район кадастровий номер :02:001:5329.

Звернувшись із даним позовом позивач просив стягнути із відповідача безпідставно збережені кошти орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 з кадастровим номером :02:001:5329, яка належить саме ОСОБА_1 на праві власності.

Судом першої інстанції встановлено, що відсутній договір оренди щодо права користування відповідачем належною позивачу на праві власності земельною ділянкою кадастровий номер :02:001:5329.

Частина перша статті 93 ЗК України та частина перша статті 1 Закону України «Про оренду землі» встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (п. «в» ч.1 ст.96 ЗК України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (ст.125 ЗК України).

Отже, право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Матеріали справи не містять укладеного між сторонами (позивачем та відповідачем) договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:5329, та відповідно відсутні докази державної реєстрації такого права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_1 , розмір орендної плати за період з січня 2019 року по 31.10.2020 ним визначено на власний розсуд, виходячи з принципу розумності та справедливості в сумі 60000,00 грн., а за період з 01.11.2020 по 03.02.2021 в сумі 31350,00 грн. з розрахунку 330 грн. за день використання земельної ділянки (95 днів ? 330 грн.=31350 грн.).

Суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами розміру безпідставно збережених коштів, які мав сплатити відповідач за користування земельною ділянкою за період з січня 2019 року по 03.02.2021.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що сума заборгованості з орендної плати, визначена позивачем одноособово на власний розсуд та ґрунтується лише на його припущеннях і уявленні про розумність і справедливість, без урахування вимог цивільного законодавства.

Згідно з абз. 2, 3 ч.1 ст.13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Приписами абз.1 п.289.1 ст.289 ПК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до ч.2 ст.20 та ч.3 ст.23 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 ст.288 ПК України.

Положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 ст.288 ПК України встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку:

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

Згідно ч.1 ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Згідно ч.2 ст. 22 ЗК України до земель сільськогосподарського призначення належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); та несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Позивачем не надано витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки, яка є основою для визначення розміру орендної плати для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, або дані про нормативну грошову оцінку одиниці площі ріллі по Кіровоградській області, яка є основою для визначення розміру орендної плати для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Також позивачем не вказано, чи проведено нормативну грошову оцінку земельної ділянки - кадастровий номер :02:001:5329, призначеної для ведення особистого селянського господарства, інформацію про її належність до сільськогосподарських угідь, та не надав доказів для з`ясування вказаної обставин, обмежившись наявними у справі доказами, чим позбавив суд можливості з`ясувати вказані обставини.

Таким чином, позивачем не доведено саме розміру орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою.

Щодо стягнення із відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000, 00 грн., суд першої інстанції правильно встановив, що незаконним використанням відповідачем належної позивачу земельної ділянки ОСОБА_2 завдав ОСОБА_1 моральної шкоди.

Суд першої інстанції послався на те, що моральна шкода полягала у моральних стражданнях позивача, спричинених неможливістю розпоряджатися земельною ділянкою, негативними змінами в його житті: щоденний психологічний біль, постійні думки про ситуацію, що склалась, негативні переживання та спогади, насторога, тривога, переживання незручностей та психологічного дискомфорту, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, обурення протиправною поведінкою відповідача, що потягло за собою нераціональне витрачання життєвого часу на звернення за захистом своїх прав.

Колегія судді вважає, що суд першої інстанції виходячи з конкретних обставин справи, принципів справедливості та розумності, прийняв до уваги характер та глибину моральних страждань позивача, визначив правильний розмір моральної шкоди.

За правилами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Ковальчук Юлії Миколаївни , яка представляє інтереси ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

24.01.2022 - складено постанову.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний