Провадження №2/523/136/21
У Х В А Л А

"29" березня 2021 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 ), третя особа без самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача: Приватне підприємство «Лідер Авто захід» (, місце знаходження: Волинська область, Камінь-Каширський район, м. Камінь Каширський, вул. Шевченка, буд.3), про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача: Приватне підприємство «Лідер Авто захід», про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер її батько - ОСОБА_6 , якому за життя належав автомобіль марки «Toyota Corolla» реєстраційний номер: НОМЕР_2 , та після його смерті приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Токарською Тетяною Валентинівною позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого, позивач отримала у спадок автомобіль «Toyota Corolla» реєстраційний номер: НОМЕР_2 . Позивач не має можливості користуватись даним автомобілем з підстав його незаконного продажу ОСОБА_2 . Позивач, також зазначає, що наразі автомобіль належить відповідачу ОСОБА_3 . На підставі викладеного просить: визнати недійсним договір купівлі-продажу № 1592 укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 ; витребувати від відповідачів автомобіль та передати його позивачу; стягнути з відповідачів солідарно компенсацію моральної шкоди в розмірі: 24 мінімальних заробітних плат; стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача, матеріальну шкоду в розмірі: 73 600 гривень.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29 березня 2021 року провадження у справі відкрито, призначено розгляд справи за пралами загального позовного провадження.

До відкриття провадження у справі позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту автомобіль марки «Toyota Corolla» 1994 року випуску, червоного кольору, двигун № НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 .

В обґрунтування заяви, позивача зазначила, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання рішення суду, зазначений автомобіль вже декілька разів було продано, а оскільки спір виник саме з приводу права власності на даний транспортний засіб, який вибув з володіння позивача незаконним шляхом, є потреба в забезпеченні позову. У зв`язку з цим, просить суд задовольнити заяву та накласти арешт на автомобіль.

Вивчивши заяву про забезпечення позову суддя прийшов до наступного.

Подана представником позивача заява про забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України, таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Як вбачається з відповіді Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області Територіальний сервісний центр 5141 від 09.07.219 року, автомобіль марки «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1994 року випуску, двигун № НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 було зареєстровано за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла спадщину, яка складається з:

-автомобіля марки ВАЗ, моделі 2106, 1986 року випуску, колір - синій, двигун № НОМЕР_5 , кузов № НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_7 , як належав померлому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу се НОМЕР_8 , виданого 18 вересня 2004 року.

-причіп до легкового автомобіля ПА 004, 2007 року випуску, колір - синій, ш; № НОМЕР_9 , реєстраційний номер НОМЕР_10 , який належав померлому на підстава Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 , виданого 03 квітня 2007 року.

-автомобіль марки TOYOTA, моделі COROLLA, 1994 року випуску, колір червоний, двигун № НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належав померлому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_12 , виданого 17 липня 2014 року.

Право власності на транспортні засоби підлягає державній реєстрації у відповідної територіальному сервісному центрі МВД.

Свідоцтва про право на спадщину видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Токарською Т.В.

У своєму позові, позивач зокрема, порушує питання щодо витребування автомобіля марки «Toyota Corolla» з чужого незаконного володіння, зазначаючи, що транспортний засіб вибув з її володіння без її згоди та відома.

Згідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб - п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України

В силу вимог ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і рівності перед законом, оскільки мета забезпечення позову це тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

У відповідності до ч.1-3 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

З наданих до суду документів, вбачається, що позивач є фізичною особою, в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження того, що фінансовий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, у зв`язку з чим, судом вказане питання одночасно з вирішенням питання щодо забезпечення позову не вирішується.

Вивчивши матеріали справи, заяву позивача, суд дійшов висновку, що вимоги стосовно забезпечення позову шляхом накладення арешту підлягають задоволенню, оскільки спір між сторонами по справі виник з приводу вказаного рухомого майна, та позивач просить витребувати майно з чужого незаконного володіння, а відтак відчуження даного транспортного засобу на користь третіх осіб, може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, що порушить права позивача на судовий захист та останньому для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а забезпечення позову навпаки виступають запорукою виконання можливого рішення суду.

Керуючись ст.ст. 8, 149, 151, 153, 353 ЦПК України, ст.ст. 1, 4, 6 Закону України «Про судовий збір», суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки TOYOTA, моделі COROLLA, 1994 року випуску, колір червоний, двигун № НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належав померлому ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_12 , виданого 17 липня 2014 року.

Копію ухвали для виконання направити до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області (філія ГСЦ МВС) (м. Одеса, вул. Ак. Корольова, буд. 5)

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня оголошення ухвали.

Суддя: