Ширяївський районний суд Одеської області
25.03.2021 Справа №: 2-104/11 Провадження № 2/518/10/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2021 року смт. Ширяєве

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Алексєєвої О.В.,

при секретарі Надир І.Л.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , СТОВ "Злагода" про визнання договору оренди земельної ділянки незаконним, третя особа - Катерино-Платонівська сільстка рада Ширяївського району Одеської області, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ширяївського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , СТОВ "Злагода" про визнання договору оренди земельної ділянки незаконним, третя особа - Катерино-Платонівська сільська рада Ширяївського району Одеської області.

Вказаний позов (з урахуванням уточнень від 15.03.2010 р.) мотивовано тим, що рішенням Ширяївського районного суду Одеської області по справі №2-247/08 від 01.07.2008 р. позивача зовов,язано повернути ОСОБА_3 земельну ділянку та Державний акт на землю. За вказаним рішенням було відкрито виконавче провадження та зобов,язано ОСОБА_1 виконати рішення суду у добровільному порядку. Постановою від 25.03.2009 р. виконавче провадження зупинено.

У лютому 2009 р позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про повернення насіння соняшника вагою 17 тон і відшкодування шкоду. В процесі розгляду вказаної справи позивачу стало відомо про існування оспорюваного договору.

Вважає, що укладений між відповідачами договір оренди земельної ділянки від 13.03.2009 року, укладений на 10 років, є незаконним, оскільки був укладений на підставі копії державного акту на право приватної власності на землю.

При вивченні матеріалів справи судом було з,ясовано, що в матеріалах справи наявна нерозглянута заява позивача ОСОБА_1 від 18.04.2019 року, адресована судді ОСОБА_5 (попередньому складу суду) та пояснення до вказаної заяви.

Згідно прохальної частини заяви про забезпечення позову, позивач просила "накласти арешт на земельну ділянку розміром 7,87 га за № НОМЕР_1 масиву НОМЕР_2 , розташовану на території Катерино-Платонівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, належну ОСОБА_3 згідно Державного акту на право приватної власності на землю, переданого ОСОБА_1 її власником в добровільному порядку на договірних підставах".

Посилаючись на положення ст. ст. 149, 150, 153, 154 ЦПК України та Постанову Пленуму СВУ "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", зазначила, що оскаржуваний договір оренди земельної ділянки був укладений на підставі копії державного акту на право приватної власності на землю, вважає ці обставини підставою для визнання його недійсним. Відповідачами під час судового розгляду неодноразово здійснювався посів земельної ділянки, а також беручи до уваги факт незаконно зібраного відповідачами урожаю з вказаної земельної ділянки восени 2008 року, засіяного позивачем на законних підставах, вважає за доцільне для відновлення порушених прав позивача забезпечити позов.

Крім того, вказану заяву, згідно письмових пояснень до неї, позивач мотивувала тим, що 11.10.2008 року ОСОБА_6 разом з ОСОБА_3 здійснили незаконне збирання врожаю загальною вагою 17 тон насіння соняшника, на площі 7,87 га, не зважаючи на припис про заборону збирання врожаю, наданий Ширяївським відділом управління з контролю за використанням та охороною земель у Одеській області, тобто заволоділи її майном. Розмір завданої матеріальної шкоди становить 105 090 грн.

Наразі в цивільній справі за її позовом до ОСОБА_3 та голови СТОВ «Злагода» - ОСОБА_6 про стягнення безпідставно придбаного майна та відшкодування моральної шкоди, встановлюється дійсна кількість викраденого врожаю насіння соняшника, що становить біля 17 тон., тобто 17х 9300 = 158 100 грн.

Протягом всього часу з 2008 року по 2019 рік відповідачі не повернули їй незаконно зібраний урожай. З 2004 року позивач змушена була сплачувати кошти за двома кредитними договорами: один в КБ «ПРИВАТБАНК» на купівлю автомобілю, другий КБ «Райффайзен Банк Аваль» на суму 7000 грн.

Вартість земельної частки (паю) у 2015 році по колишньому КСП «Червоний партизан» складає 175 845,70 грн., відповідно до довідки виданої управлінням агропромислового розвитку Ширяївської РДА від 12.01.2016 р. за вих. № 7.

З цих підстав вважає відповідність обсягу позовних вимог, вимогам забезпечення позову.

Також, позивач зазначила, що "даний вид забезпечення позову попередить шахрайським діям ОСОБА_6 та ОСОБА_3 вдруге, шляхом незаконного використання земельної ділянки, про дані наміри яких встановлено інформацією, яка міститься в оприлюдненому запереченні газети «Промінь», а саме що Державні акти на право власності на земельні ділянки серії Р/466214, Р/466213 та Р/466211, видані на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не є втрачені, а більше того, на дані земельні ділянки складено заповіти на ім`я ОСОБА_6 і вони знаходяться в оренді СТОВ «Злагода». Тобто голова СТОВ «Злагода» - ОСОБА_6 фактично наразі ними користується і є потенційним їх власником, що обгрунтовує накладання арешту на земельну ділянку розміром 7,87 га, розташованої на території Катерино-Платонівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, яка належить ОСОБА_3 на підставі державного акту серії Р1 за № 466317, виданого 23.12.2002 року".

Вказує, що факт користування земельною ділянкою розміром 7,87 га, розташованої на території Катерино-Платонівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, яка належить громадянці ОСОБА_3 на підставі державного акту серії Р1 за № 466317, виданого 23.12.2002 року, підтверджує лист Ширяївського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області від 01.11.2018 року № 8373 про розшук врожаю з метою накладання арешту на зібране в 2008 році насіння соняшника, вагою 11 тон 300 кг, як і ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 26.02.2019 року по справі № 518/1069/18, якою продовжено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 09.03.2016 року за ст. 356 КК України. Крім того, з постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.12.2009 року ВП 15575416 вбачається, що у ОСОБА_3 відсутнє будь-яке майно, окрім пайової земельної ділянки, а тому рішення про накладення арешту на вказану земельну ділянку буде обгрунтованим та законним.

В ході проведення підготовчого судового засідання відповідно до положень п. 9 ч. 2 ст. 197 ЦПК України судом поставлено питання позивачу, чи підтримує вона вказану заяву з поясненнями.

Позивач та її представник підтримали заяву позивача від 18.04.2019 року про забезпечення позову та просили її задовольнити.

Відповідачі, представник третьої особи у підготовче судове заясілання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Вивчивши зміст позовних вимог, розглянувши подану позивачем заяву про вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши наявні у справі матеріали, суддя вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов, зокрема, забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно роз,яснень, що містяться у Постанові пленуму ВСУ "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 N 9, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Як вбачається зі змісту заяви, позивач просить накласти арешт на земельну ділянку належну відповідачу ОСОБА_3 на праві власності площею 7,87 га, що розташована на території Катерино-Платонівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або зробити неможливим у майбутньому виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

Позовні вимоги у справі - визнання договору оренди земельної ділянки, укладеного між відповідачами - ОСОБА_3 та СТОВ "Злагода", незаконним.

За наведених обставин суд вважає, що позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась до суду.

Крім того, позивачем не обгрунтовано відповідність та співмірність заходів забезпечення позову - арешт земельної ділянки - позовним вимогам, які полягають у проханні визнати договір оренди вказаної земельної ділянки недійсним.

Також, позивачем не наведено доказів того, що забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку гарантуватиме виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Слід також зазначити, що у разі накладення арешту на земельну ділянку, яка орендована СТОВ "Злагода", вказаний захід забезпечення позову може перешкоджати господарській діяльності вказаної юридичної особи.

Крім того, суд звертає увагу на те, що викладені у поясненнях до заяви про забезпечення позову факти щодо інших правовідносин позивача з відповідачами, жодним чином не відображені у позовній заяві, та не стосуються суті спору.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 83, 84 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ширяївський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (з урахуванням п. 3 Розділу ХІІ Прикінцеві положення ЦПК України).

Повний текст ухвали складено 30.03.2021 року.

Суддя: О.В. Алексєєва