Єдиний унікальний номер судової справи: 482/320/21
Провадження № 22-ц/812/1843/21
Постанова

іменем України

04 жовтня 2021 року м. Миколаїв справа №482/320/21

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Лисенка П.П., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Кобзаренком Максимом Юрійовичем, на ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 20 серпня 2021 року, постановлену у складі головуючого судді Демінської О.І., у цивільній справі за заявою представника позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, приватний виконавець Миколаївського виконавчого округу Баришніков Артем Дмитрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

04 березня 2021 року позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кобзаренко М.Ю., звернувся до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., приватний виконавець Миколаївського виконавчого округу Баришніков А.Д. про визнання виконавчого напису нотаріуса №5700 від 04 грудня 2020 року таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11 травня 2021 року позов задоволено. Постановлено визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 04 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., зареєстрований в реєстрі за №5700, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за Договором № 965151 від 12 червня 2019 року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 . Стягнуто з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позову 908 грн. та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн.

17 травня 2021 року представник позивача адвокат Кобзаренко М.Ю. подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 8 500 грн.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 04 червня 2021 року у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Вказано про відсутність, як окремих від позову заяв позивача, його представника про вирішення судом питання щодо судових витрат до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі, а також і про подання до суду доказів витрат, сплачених позивачем у зв`язку із розглядом справи, так і будь-яких доказів понесення цих судових витрат.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 21 липня 2021 року ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 04 червня 2021 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області суду від 19 серпня 2021 року заяву представника позивача адвоката Кобзаренка М.Ю. від 08 квітня 2021 року про вирішення судом питань щодо судових витрат у цивільній справі залишено без розгляду.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області суду від 20 серпня 2021 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Кобзаренка М.Ю. про ухвалення додаткового рішення суду відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що у матеріалах справи відсутні докази витрат, сплачених позивачем у зв`язку з розглядом справи, які ані позивачем, ані його представником до суду у період з 04 березня 2021 року по 20 серпня 2021 року не подавались.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 діючи через свого представника адвоката Кобзаренка М.Ю., подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, неповне та неправильне встановлення обставин, що мають значення для справи, просив ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на його користь 8 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Представник позивача Кобзаренко М.Ю. зазначав, що 17 травня 2021 року ним, своєчасно, разом з заявою про ухвалення додаткового рішення було надіслано клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів понесення витрат на правничу допомогу, серед яких були договір про надання правничої допомоги б/н від 01 березня 2021 року, акт про надання правничої допомоги від 18 травня 2021 року, рахунок №482/330/21-001 від 18 травня 2021 року, квитанція №0.0..1 від 17 травня 2021 року, квитанція № 0.0..1 від 17 травня 2021 року, що підтверджується копією опису вкладення у поштове відправлення №718.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт Капітал», посилаючись на необґрунтованість її доводів, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються статтею 137 ЦПК України. Відповідно до частини другої цієї статті, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Згідно з п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначав, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи наступний: судовий збір за подання позовної заяви - 908 грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову - 454 грн.; витрати на професійну правничу допомогу - 10 000,00 грн. (а.с. 2-5).

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11 травня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Постановлено визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 04 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., зареєстрований в реєстрі за №5700, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за Договором № 965151 від 12 червня 2019 року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 . Стягнуто з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позову 908 грн. та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн. ( а.с. 99-107).

17 травня 2021 року представником позивача адвокатом Кобзаренком М.Ю. до суду першої інстанції була подана заява про ухвалення додаткового рішення у справі стосовно стягнення судових витрат на правничу допомогу (а.с. 130).

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 04 червня 2021 року відмовлено у задоволенні цієї заяви про ухвалення додаткового рішення (а.с. 139-141).

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 21 липня 2021 року ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 04 червня 2021 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду. В постанові апеляційний суд зазначив, що 17 травня 2021 року представник позивача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 8500 грн., в якій також зазначав про подання на електронну адресу суду 08 квітня 2021 року окремої заяви на виконання вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України, а також про подання після ухвалення рішення суду доказів на підтвердження понесених судових витрат (а.с. 194-195).

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області суду від 19 серпня 2021 заяву представника позивача - адвоката Кобзаренка М.Ю. від 08 квітня 2021 року вирішення судом питань щодо судових витрат у цивільній справі залишено без розгляду (а.с 203-205).

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області суду від 20 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Кобзаренка М.Ю. про ухвалення додаткового рішення суду (а.с. 210-212).

Ухвала мотивована тим, що у матеріалах справи відсутні докази витрат, сплачених позивачем у зв`язку з розглядом справи, які ані позивачем, ані його представником до суду у період з 04 березня 2021 року по 20 серпня 2021 року не подавались.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що такий висновок суду першої інстанції є необґрунтованим, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу позивачем було викладено у позовній заяві.

17 травня 2021 року представником позивача адвокатом Кобзаренком М.Ю. було надіслано поштовим відправленням заяву про ухвалення додаткового рішення (а.с. 130-131).

До апеляційної скарги адвокат Кобзаренко М.Ю. додав опис вкладення поштового відправлення № №718, з якого вбачається, що разом з заявою про ухвалення додаткового рішення було подано клопотання про поновлення строку на подання доказів понесення витрат на правничу допомогу, серед яких були договір про надання правничої допомоги б/н від 01 березня 2021 року, акт про надання правничої допомоги від 18 травня 2021 року, рахунок №482/330/21-001 від 18 травня 2021 року, квитанція №0.0..1 від 17 травня 2021 року, квитанція № 0.0..1 від 17 травня 2021 року (а. с. 234).

З витребуваних судом апеляційної інстанції копій сторінок журналу реєстрації вхідної кореспонденції суду першої інстанції вбачається, що 19 травня 2021 року канцелярією цього суду було зареєстровано заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі та клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку приєднання доказів до матеріалів справи з додатками на 12 аркушах, яке було передано судді. Проте зазначені документи в матеріалах справи відсутні. Тому висновок суду про ненадання позивачем доказів понесення судових витрат на правничу допомогу є передчасним.

Наведені вище обставини свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та ухвалення нового судового рішення.

Вирішуючи заяву про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону №5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача у суді першої інстанції здійснював адвокат Кобзаренко М.Ю. на підставі ордеру Серії ВЕ №1032887, договору про надання правничої допомоги б/н від 01 березня 2021 року, який укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Представник позивача 08 квітня 2021 року, тобто до закінчення судових дебатів у справі та протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення, а саме 17 травня 2021 року, надіслав відповідні заяви та надав копії договору про надання правничої допомоги б/н від 01 березня 2021 року, акту про надання правничої допомоги від 18 травня 2021 року, рахунку №482/330/21-001 від 18 травня 2021 року, квитанції №0.0..1 від 17 травня 2021 року на суму 4500 грн. та квитанції № 0.0..1 від 17 травня 2021 року на суму 4000 грн.

Вирішуючи чи є розмір витрат позивача на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, з огляду на подану відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал» до суду першої інстанції заяву про зменшення витрат на правничу допомогу, колегія суддів враховує, що справа про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є незначної складності, не потребує додаткового правового аналізу з боку адвоката для складання документів та формування правової позиції у справі.

Отже, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, колегія суддів вважає, що розмір заявлених представником ОСОБА_1 адвокатом Кобзаренком М.Ю. витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 8500 грн., не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною роботою у суді першої інстанції, отже їх розмір є необґрунтованим у зазначеній вище частині.

Ураховуючи наведене, оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат, виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку, що витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи у суді першої інстанції підлягають задоволенню частково у сумі 2000 грн., які належить стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь позивача.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню та з ТОВ «Вердикт Капітал» підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції у розмірі 2 000 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Кобзаренком Максимом Юрійовичем - задовольнити частково.

Ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 20 серпня 2021 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кобзаренка Максима Юрійовича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» () на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції в сумі 2 000 (дві тисячі) грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді П.П. Лисенко

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 05 жовтня 2021 року.