Справа № 686/8610/17
Провадження № 2/686/2046/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту істотного збільшення у своїй цінності майна, визнання спільною сумісною власністю житлового будинку та прибудинкових приміщень, розподіл майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту істотного збільшення у своїй цінності майна, визнання спільною сумісною власністю житлового будинку та прибудинкових приміщень, розподіл майна подружжя та просить визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ? житлового будинку з прибудинковими приміщеннями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 житлова площа 58,1 кв.м, загальна 87,8 кв.м.; виділити їй у власність ? частину Житлового будинку площею 43,9 кв.м. та ? частину прибудинкових приміщень, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування свого позову, вказала, що вона, у період з 19.07.2001 року по 06.03.2017 року, перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 . Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.03.2017 року шлюб між ними розірвано. Угоди про добровільний поділ нажитого нерухомого майна між ними не досягнуто. Зокрема, у шлюбі за рахунок спільної праці та коштів, ними здійснено добудову до житлового будинку відповідача, а також зведення необхідних надвірних споруд, у тому числі гаража.

Після одруження вони проживали у будинку по

АДРЕСА_1 , ? якого ОСОБА_4 успадкував ще до одруження, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 30.04.1991 року.

На той час належна йому частина будинку складалась із кухні, їдальні та житлової кімнати (при цьому житлова площа становила лише 11,5 кв.м., а загальна площа 24,7 кв.м. (копія журналу внутрішніх обмірів і розрахунків площ приміщень від 05.02.1991 року, копія схеми розміщення будівель та споруд на земельній ділянці).

Оскільки вони виховували сина та потребували поліпшення житлових умов та ними розпочато добудову до вказаного будинку, а також зведення необхідних надвірних споруд, у тому числі гаража.

Дозвіл на ці роботи відповідач отримав у 2001 році, а у червні 2003 року ними отримано архітектурно-планувальне завдання, яке було видане на ім`я відповідача.

Також рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 12.04.2007 року затверджено акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом житлових та допоміжних приміщень, господарських будівель і споруд, гаражів в гаражних масивах щодо зазначених надвірних споруд, у тому числі гаража.

За рахунок спільної праці, особистих та спільних коштів, у тому числі використання будівельних матеріалів родичів позивача, житлову площу було збільшено на 46,6 кв.м. (до 58,1 кв.м.), а з урахуванням таких допоміжних приміщень як кухня, вбиральня, ванна, складова, - загальна площа будинку (квартири) збільшилась на 63,1 кв.м. (до 87,7 кв.м.).

Крім того, ними побудовано гараж, розмірами 5,87 х 3,73 м. Це підтверджується схемами розміщення будівель та споруд на земельній ділянці від 14.02.2007 та 25.05.2007, журналом внутрішніх обмірів і розрахунків площ приміщень житлового будинку і журналом зовнішніх обмірів від 10.10.2006, поетажним планом від 25.05.2007.

Представник позивача направив до суду заяву про зміну предмету позову та просить: встановити факт істотного збільшення у своїй цінності майна, а саме: житлового будинку з прибудинковими приміщеннями, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_2 житлова площа 58, 1кв.м,загальна -87,8 кв.м.; визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житловий будинок з прибудинковими приміщеннями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , житлова площа 58,1 кв.м, загальна 87,8 кв.м.; виділити у власність ОСОБА_3 ? частину прибудинкових приміщень, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив.

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: відповідно до ст. 25 КпШС України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) - якщо майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або

грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути

визнане судом спільною сумісною власністю подружжя.

Статтею 62 СК України передбачено, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утриманні майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід (приплід, дивіденди), одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому, втручання у право власності може бути обґрунтованим, та дотримано балансу інтересів подружжя, у разі наявності у сукупності двох факторів: 1) істотність збільшення вартості майна; 2) таке збільшення вартості пов`язане зі спільними трудовими чи грошовими затратами або затратами другого з подружжя, який не є власником.

Як трудові затрати необхідно розуміти особисту чи спільну трудову діяльність подружжя. Така діяльність може бути направлена на ремонт майна, його добудову чи перебудову, тобто дії, що потягли істотне збільшення вартості такого майна.

Грошові затрати передбачають внесення особистих чи спільних коштів на покращення чи збільшення майна. Наявність істотного збільшення вартості є оціночним поняттям.

Істотність має визначальне значення, так як необхідно враховувати не лише збільшення остаточної вартості в порівнянні з первинною оцінкою об`єкта, однак співвідносити і у співмірності з одиницями тенденцій загального удорожчання конкретного майна, інфляційними процесами, якісні зміни характеристик самого об`єкта та ту обставину, що первинна оцінка чи сам об`єкт стають малозначними в остаточній вартості об`єкта власності чи у остаточному об`єкті.

Істотність збільшення вартості майна підлягає з`ясуванню шляхом порівняння вартості майна до та після поліпшень внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя.

Тобто істотність збільшення вартості має відбутися така, що первинний об`єкт нерухомості, який належав одному з подружжя на праві приватної вартості, розчиняється, нівелюється, втрачається чи стає настільки несуттєвим, малозначним у порівнянні із тим об`єктом нерухомого майна, який з`явився під час шлюбу у результаті спільних трудових чи грошових затрат подружжя чи іншого з подружжя, який не є власником.

При цьому, мають враховуватися капітальний ремонт чи переобладнання житла, тобто значне перетворення об`єкта нерухомості.

Поточний ремонт житла, зміна його призначення з житлового на нежитлове без капітального переобладнання не буде надавати підстав для визнання такого об`єкта спільною сумісною власністю подружжя, оскільки значних перетворень сам об`єкт не зазнав і не можна вважати ці перетворення такими, що істотно збільшили вартість майна.

У такому випадку, якщо суд встановить наявність понесених затрат з боку іншого подружжя - не власника, однак не визнає такі затрати істотними, то цей з подружжя може вимагати грошової компенсації понесених затрат, якщо такі затрати понесені під час перебування у шлюбі.

Другий чинник істотності такого збільшення має бути пов`язаний із спільними затратами грошових коштів або трудовими затратами. Сам факт перебування осіб у шлюбі у період, коли особисте майно чи його вартість істотно збільшилося, не є підставою для визнання його спільним майном.

Істотне збільшення вартості майна обов`язково і безумовно має бути наслідком спільних трудових чи грошових затрат або затрат іншого, не власника майна, з подружжя. Тобто вирішальне значення має не факт збільшення вартості сам по собі у період шлюбу, а правова природа збільшення такої вартості, шляхи та способи збільшення такої вартості, зміст процесу збільшення вартості майна.

При посиланні на вимоги статті 62 СК України як на підставу виникнення спільної сумісної власності подружжя, позивач мала довести, що у збільшення вартості майна є істотним і у таке збільшення були вкладені її окремі (власні) кошти чи власна трудова діяльність.

Із системного аналізу норм статей 57, 60, 63, 66-68,70 СК України вбачається, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю незалежно від участі кожного з подружжя у її виникненні, і право визначати порядок здійснення права спільної сумісної власності та частки кожного з подружжя при поділі майна є рівними.

Ці вимоги застосовуються і у разі, якщо особиста приватна власність одного з подружжя зазнала перетворень і збільшилась у вартості, однак таке збільшення не було істотним, то інший з подружжя, не власник, має право на частину збільшення вартості такого майна, якщо воно пов`язане з вкладенням у об`єкт особистої приватної власності спільних коштів подружжя за час шлюбу.

Аналіз положень статей 57 та 62 СК України дає підстави для висновку про те, що стаття 57 цього Кодексу визначає правила віднесення майна до об`єктів особистої приватної власності одного з подружжя, тоді як стаття 62 цього Кодексу встановлює спеціальні умови, з настанням яких визначені попередньою нормою об`єкти особистої приватної власності одного з подружжя можуть бути визнані за рішенням суду об`єктами спільної сумісної власності подружжя.

Для застосування правил, передбачених статтею 62 СК України, збільшення вартості майна повинне відбуватись внаслідок спільних затрат подружжя, незалежно від інших чинників (зокрема, тенденцій загального подорожчання конкретного майна), при цьому суттєвою ознакою повинне бути істотне збільшення вартості майна як об`єкта, його якісних характеристик.

Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з`ясуванню шляхом порівняння на час вирішення спору вартості об`єкта до та після поліпшення; при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них, а також визначену на час розгляду справи вартість ремонтних робіт не можна вважати тим єдиним чинником, що безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна як об`єкта.

Визначаючи правовий статус спірного майна як спільної сумісної власності подружжя, суд має враховувати, що частка в такому майні визначається відповідно до розміру фактичного внеску кожної зі сторін, у тому числі за рахунок майна, набутого одним з подружжя до шлюбу, яке є його особистою приватною власністю, у придбання (набуття) майна. Якщо в придбання (будівництво) майна вкладено, крім спільних коштів, особисті приватні кошти однієї зі сторін, то частка в такому майні відповідно до розміру внеску є її власністю.

Судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_4 є власником ? частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , з надвірними прибудовами, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 квітня 1991 року.

Право власності на іншу ? частину будинку зареєстроване за ОСОБА_5 .

Згідно схеми розміщення приміщень на земельній ділянці АДРЕСА_1 самовільно побудовано гараж, сарай, тамбур.

Відповідно до схеми розміщення приміщень на земельній ділянці № НОМЕР_1 (дата виникнення 08.05.2001 року) самовільно побудовано приміщення 2-1, 2-2 (кухня, жила кімната).

20.05.2001 року ОСОБА_4 направив до БТІ заяву-замовлення та просить вислати виробничника для узаконення самовільної прибудови, гаража до будинку по АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Хмельницького міської ради №446 від 14.06.2001 року надано дозвіл на виготовлення архітектурно-планувальних завдань на будівництво житлових, допоміжних приміщень і господарських споруд, самовільно збудованих та надання дозволу на будівництво ОСОБА_4 АДРЕСА_2 на прибудову житлових та допоміжних приміщень до кв. АДРЕСА_3 , будівництво гаража.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Хмельницького міської ради №389 від 12.04.2007 року затверджено акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом житлових та допоміжних приміщень, господарських будівель та споруд.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали шлюб 19 липня 2001 року. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2017 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано.

Відповідно до висновку експерта №91/18 від 04.09.2019 року вартість житлового будинку та прибудинкових приміщень, що знаходяться за адресою

АДРЕСА_2 на момент проведення експертизи становить 681616 гривень без ПДВ. Вартість добудованих житлових, допоміжних приміщень та гараж згідно витягу з рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 12.04.2007 року на момент проведення експертизи становить610226 гривень без ПДВ. Оскільки в наданих матеріалах справи відсутня проектно-технічна документація, будівельний паспорт та надати відповідь на поставлене питання не вбачається за можливе. Внаслідок проведення ремонтно-будівельних робіт у об`єкті нерухомого майна розташованого у АДРЕСА_2 здійснено реконструкцію житлового будинку.

Так, свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні посвідчив, що у 2001 році на весні ОСОБА_7 почав робити добудову до будинку, побудував фундамент і стіни, до осінні збудували перший поверх добудови. Свідок ОСОБА_8 посвідчила, що вона є рідна сестра ОСОБА_9 , у березня 2001 року було зроблено підмуровок, перший поверх зробили до кінця року, а на наступний рік добудували другий поверх будинку, оплату робили батьки, будівельні матеріали купували вони також вони були заможні. Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні посвідчив, що він працював з ОСОБА_4 і коли той почав будівництво, то він разом з іншими допомагав будувати, спочатку було зроблено пристройка до літньої кухні, розширено хату, це було у 2000 році, ОСОБА_4 тоді розійшовся з першою дружиною; гараж почав строїти з першою дружиною і закінчив будувати сам; ОСОБА_3 ще не проживала разом з ним, коли вони будували, стали проживати разом осінню. Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні посвідчив, що він допомагав будувати гараж ОСОБА_4 , який розпочали будувати у 1990-1991 роках, у 2000 роках залили фундамент, у травні ОСОБА_4 завіз цеглу, за травень зробили пристройку до будинку. ОСОБА_3 і ОСОБА_4 почали жити разом в липні, серпні. Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні посвідчив, що він є сусідом ОСОБА_4 , який десь у 1992-1993 роках побудував зі згоди сусіда гараж. Аналогічні свідчення надали в судовому засіданні надали ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Відповідно до нотаріально посвідченої 25.05.2001 року заяви, ОСОБА_15 , остання дала згоду на зведення ОСОБА_4 прибудови до стіни її частини будинку по межі з її земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до нотаріально посвідченої 25.05.2001 року заяви, ОСОБА_16 остання дала згоду на узаконення гаража ОСОБА_4 побудованого на межі з її земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 .

Як встановлено, судом з трудової книжки ОСОБА_3 , остання з 11.04.2002 року не працювала.

Відповідно до індивідуальної відомості про застраховану особу ОСОБА_4 , він працював з 1999 року по 2008 рік та у 2019 році та отримував відповідно заробітну плату.

Згідно повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України від 12.12.2019 року ОСОБА_15 за період з 01.01.2001 року по 31.01.2008 року отримала пенсію в розмірі 20606,79 грн.

З врахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що ОСОБА_4 , ще до укладення шлюбу з ОСОБА_3 , а саме до 19 липня 2001 року, закінчив будівництво гаража та частково здійснив добудову до будинку, що по

АДРЕСА_1 , який належить на праві власності йому та ОСОБА_15 .

Сімейний кодекс України набув чинності 01 січня 2004 року. До цього часу діяв Кодекс про шлюб та сім`ю, який не передбачав такого правового інституту, як спільне проживання без реєстрації шлюбу. Відповідно і встановлення факту проживання у цивільному шлюбі до 2004 року не має правових підстав, відповідно є неможливим.

Крім того, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя відмовлено. Вказаним рішенням суду встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають у шлюбі з 19 липня 2001 року. ? частки житлового будинку з надвірними прибудовами належить ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 квітня 1991 року, а тому не є спільним майном подружжя.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

До суду не надано належних та допустимих доказів тому, що майно ОСОБА_4 (будинок АДРЕСА_1 , істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат, які було внесені ОСОБА_3 , а також не надано доказів про те на яку суму істотно збільшився у своїй цінності спірний будинок.

Крім того, до суду не надано належного та допустимого доказу тому, що

ОСОБА_4 є власником квартири

АДРЕСА_4 , оскільки до суду надано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 30 квітня 1991 року, з якого вбачається, що власником ? частини будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , інших правовстановлюючих документів, на підтвердження права власності відповідача на будинок АДРЕСА_1 до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 25 КпШС України, ст.ст. 57, 60, 62, 69, 70, 71 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 10, 12, 18, 81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту істотного збільшення у своїй цінності майна, визнання спільною сумісною власністю житлового будинку та прибудинкових приміщень, розподіл майна подружжя відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 4160 гривень недоплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний строк з дня виготовлення повного судового рішення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає АДРЕСА_5 ;

Відповідач: ОСОБА_4 ,РНОКПП, НОМЕР_3 , проживає в

АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 01 квітня 2021 року.

Суддя: О.В. Мазурок