Справа № 750/990/21
Провадження № 2/750/727/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2021 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
судді - Маринченко О.А.,
секретар судового засідання - Шилова Ж.О.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,
03 лютого 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути 142531 грн. 09 коп. у відшкодування майнової шкоди, заподіяної в результаті пошкодження автомобіля, 2500 грн. франшизи, 1400 грн. у відшкодування витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди та 3100 грн. у відшкодування витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.
17 березня 2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вона зазначає, що ЦПК України не передбачено обов`язкове подання доказів витрат на правову допомогу разом із позовною заявою, а тому, оскільки дана справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, докази понесення судових витрат необхідно подати до моменту прийняття судом рішення у справі. Також, представник позивача посилається на пункт 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі - Методика), згідно якого виклик заінтересованих осіб для технічного огляду здійснюється у разі потреби, а тому обов`язковий виклик відповідача та його присутність під час проведення огляду вказаною Методикою не передбачені, враховуючи, також те, що відповідач не обґрунтовує, яким чином його присутність при огляді могла вплинути на результати проведеного дослідження. Доводи відповідача щодо неправильного розрахунку експертом вартості відновлювального ремонту автомобіля також є необґрунтованими, оскільки вона була розрахована експертом за формулою, що наведена у Методиці з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу деталей транспортного засобу та становить 270031 грн. 09 коп. Крім того, представник позивача зазначила, що позивач звернувся для отримання страхового відшкодування до АТ «СК» «ІНГО», де був застрахований його автомобіль на час ДТП, а не до страхової компанії відповідача, оскільки скористався системою прямого врегулювання збитків, згідно якої потерпілий має право звернутися за виплатою страхового відшкодування до страхової компанії, в якій застраховано його транспортний засіб, якщо обидва транспортні засоби, за участю яких сталася ДТП, застраховані згідно договорів про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та страховики, у яких застраховані вказані транспортні засоби, є учасниками системи прямого врегулювання збитків.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Також, представник позивача вказала, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті сповіщався завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася двічі за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2020 року притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. (а.с. 14).
Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 є власником автомобіля «GMC TERRAIN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 12), який зазнав пошкоджень в результаті ДТП.
На час ДТП цивільно-правова відповідальність позивача, як власника автомобіля «GMC TERRAIN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у відповідності до полісу № 200008142 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у АТ «СК «ІНГО». Розмір страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну становить 130000 грн. (а.с. 15).
Після ДТП, а саме 14 жовтня 2020 року, позивач відповідно до системи прямого врегулювання збитків звернувся до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» із повідомленням потерпілого про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 17, 18).
Пряме врегулювання збитків (ПВЗ) - це система, в якій страховик, який застрахував цивільно-правову відповідальність потерпілого, в частині відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням або фізичним знищенням транспортного засобу потерпілого, виконує обов`язки страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність особи, відповідальної за скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Така система не вимагає від страхувальника укладання додаткових договорів страхування, крім договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного з страховиком - учасником системи ПВЗ.
АТ «СК «ІНГО» та ПрАТ «СК «ВУСО» входять до списку страхових компаній учасників угоди про пряме врегулювання збитків.
Після проведення розслідування страхового випадку позивачу страховою компанією було компенсовано 127500 грн. (а.с. 19).
Вказана сума страхової виплати була виплачена за вирахуванням розміру франшизи, визначеного згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між відповідачем та ПрАТ «СК «ВУСО» (поліс № 113013946).
Згідно з висновком № 255 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу, складеного 11 листопада 2020 року експертом-автотоварознавцем Громовим А.М., вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового «GMC TERRAIN», реєстраційний № НОМЕР_1 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 13.10.2020, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, з урахуванням суми ПДВ у вартості робіт, складників та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки - 13.10.2020 складає: 270031 грн. 09 коп.; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля легкового «GMC TERRAIN», реєстраційний № НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження у ДТП 13.10.2020, у тому числі з урахуванням розміру втрати товарної вартості у сумі - 0,0 грн., станом на дату оцінки - 13.10.2020 складає: 270031 грн. 09 коп. (а.с. 24-53).
Згідно із квитанцією № 79 від 11 листопада 2020 року вартість автотоварознавчого дослідження № 255 від 11 листопада 2020 року автомобіля легкового «GMC TERRAIN», реєстраційний № НОМЕР_1 , яка була сплачена позивачем, становить 3100 грн. (а.с 54).
Також, квитанцією до прибуткового касового ордера № 24 від 13 жовтня 2020 року підтверджується сплата ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_4 1400 грн. за евакуацію автомобіля з місця ДТП (а.с. 20).
Позивачем зазначено, що відповідач в добровільному порядку не відшкодував заподіяну майнову шкоду, а тому він повинен сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а також розмір франшизи та витрати позивача, пов`язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди та проведенням автотоварознавчого дослідження для визначення розміру заподіяного матеріального збитку.
Згідно з положеннями частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно із частинами першою-третьою статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до частин першої, другої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно із частинами першою, другою статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Пунктом 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до частини першої статті 1192 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Аналогічні положення також містить і Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Посилання відповідача на те, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача, що зазначена у висновку № 255 від 11 листопада 2020 року, розрахована неправильно не підтверджуються жодними доказами, а тому суд не може взяти їх до уваги.
Водночас, з висновку № 255 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу, складеного 11 листопада 2020 року експертом-автотоварознавцем Громовим А.М., вбачається, що розмір матеріального збитку визначений експертом з наведенням відповідних формул та з урахуванням положень Методик, Інструкцій та закону.
Також, доводи відповідача про те, що він не був присутнім при складанні актів технічного огляду та додаткового технічного огляду не заслуговують на увагу, оскільки виклик відповідача для участі в огляді транспортного засобу та його присутність при огляді не є обов`язковими (п. 5.1, 5.2 Методики).
В свою чергу, відповідачем не надано суду в строки, встановлені ЦПК України, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували розмір завданих позивачу збитків. Клопотання про проведення судової експертизи відповідачем також не заявлено.
Частиною першою статті 1194 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.
Відповідно до частини 12.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Згідно із частиною 36.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованими та доведеними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача майнової шкоди та збитків, які він вимушений був понести для відновлення свого порушеного права, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору, оскільки про розмір інших витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 279, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ) про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 142531 грн. 09 коп. у відшкодування майнової шкоди, заподіяної в результаті пошкодження автомобіля, 2500 грн. франшизи, 1400 грн. у відшкодування витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, 3100 грн. у відшкодування витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, а всього 149531 грн. 09 коп. (сто сорок дев`ять тисяч п`ятсот тридцять одна грн. 09 коп.).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1495 грн. 31 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення складено 31.03.2021.
Суддя