Справа № 137/114/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2021 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Гопкіна П.В.,

за участю секретаря Іванової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на будинок з погосподарськими спорудами, котрий розташований по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 вчинила на користь свого сина- ОСОБА_3 заповіт, відповідно до якого заповіла останньому все належне їй майно. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Після смерті ОСОБА_3 позивач звернувся до Вінницької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову видачі свідоцтва про право на спадщину на згаданий житловий будинок по причині відсутності правовстановлюючих документів. Таким чином виникла ситуація при якій, спадкоємець, не може набути право власності на майно в порядку спадкування за законом через нотаріальну контору. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився. Його представник-адвокат Данилюк П.П. подав до канцелярії суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити у відсутність сторони позивача. Позов підтримує та просить його задовольнити. Судові витрати просить залишити за позивачем(а.с. 42).

Представник відповідача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області до судового засідання не з`явився надіславши на адресу суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи просить проводити у відсутність представника селищної ради (а.с. 32).

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 7) ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 8) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 9) батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Відповідно до заповіту від 28.05.2008 (а.с. 10) ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила розпорядження відповідно до якого все своє майно, де б воно не було, з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде мати на день смерті і на що матиме право за законом заповіла сину ОСОБА_3 . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину (а.с. 12) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється спадкоємцем до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . Згідно довідки Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 327 від 05.08.2020 (а.с. 14) житловий будинок по АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Технічним паспортом (а.с. 15-20) зазначається характеристика будинку по АДРЕСА_1 . Відповідно до рішення Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 469 від 19.08.2015 (а.с. АДРЕСА_1 . 27.05.2020 постановою Вінницької районної державної нотаріальної контори за № 812/02-31 (а.с. 22) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадковий житловий будинок, котрий є предметом спору. Відповідно до довідки Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 326 від 05.08.2020 (а.с. 34), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 , одиноко. Зазначена інформація також підтверджується виписками з по-господарськи книг (а.с. 42-43).

Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року").

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо. Окрім того, позивач ОСОБА_1 не може нотаріально оформити свої спадкові права, тому суд вважає, що позов слід задовольнити у повному обсязі та визнати за ним право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , та складається з житлового будинку із погосподарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 та рахується за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після смерті якої прийняв спадкоємець за заповітом її син ОСОБА_3 (але не оформив своїх спадкових прав), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та спадщину після смерті якого прийняв його син - ОСОБА_1 (позивач у справі).

Згідно ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судові витрати, за клопотанням представника позивача (а.с. 42) слід залишити за останньою.

Керуючись ст.ст. 16, 328, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України, т.ст. 2, 141, 209, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., беручи до уваги правову позицію ВССУ від 24.01.2011 р. у справі № 6-2064св10, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, що складається із житлового будинку літера "А" загальною площею 64,3 кв.м., житловою площею 37,1 кв.м., допоміжною площею 17,1 кв.м, веранди літера «а», ганку, сараю літера «Б», сараю-літньої кухні літера «В», погребу з шиєю літера «п/В», сараю літера «Г», огорожі №1, хвіртки № 2, воріт № 3, огорожі № 4, хвіртки № 5, воріт № 6, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 та рахується за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Гопкін П. В.