Справа № 202/4099/21
Провадження № 4-с/202/51/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

07 жовтня 2021 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голобородько О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», боржник: ОСОБА_2 , заінтересована особа: Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, в якій просить визнати неправомірними бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у вигляді не зняття арешту з майна та заборони його відчуження під час закінчення виконавчого провадження № 50703537 та усунути порушення шляхом зобов`язання Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), зняти арешт майна та заборону на його відчуження, вчинені на підставі постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області серія та номер: 50703537 в рамках виконавчого провадження № 50703537 на підставі виконавчого листа № 2-100/2011 від 12.02.2016 року та припинити всі записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, створені на підставі та у зв`язку з зазначеною постановою, а саме: номер запису про обтяження: 14531290 (спеціальний розділ) від 17.05.2016 року, внесений державним реєстратором Русецькою Оксаною Олександрівною, відділ примусового виконання рішень управління юстиції у Дніпропетровської області, Дніпропетровська область.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2014 року у цивільній справі № 2-100/2011 pоку позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» щодо солідарного стягнення з ОСОБА_2 Відповідач та ОСОБА_1 грошових коштів були задоволені та на виконання зазначеного рішення судом видано виконавчі листи, які для примусового виконання були пред`явлені до відділу ДВС. В подальшому ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не отримували ніякої інформації щодо примусового виконання зазначеного судового рішення. У 2020 році вона дізналася про наявність арешту її майна та заборони його відчуження на підставі постанови державного виконавця в рамках виконавчого провадження № 50703537, яке на даний час завершено, а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання скінчився. Наголошувала, на даний час матеріали виконавчого провадження знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання, а наявність арешту майна порушує її права в частині вільного розпорядження власним майном.

Представник ОСОБА_1 надав заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримав та просив задовольнити.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Представник Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання також не з`явився, надав письмові пояснення в яких просив суд відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на те, що дійсно протягом 2016 року у відділі на виконанні перебувало ВП 50703537 з виконання виконавчого листа від 12.02.2016 року № 2-100/2011, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» боргу за кредитним договором На теперішній час зазначене виконавче провадження завершено та виконавчий документ повернуто стягувачу 20.09.2016 року на підставі п. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, яка діяла на час виниклих правовідносин). Виконавче провадження знищено у зв`язку із закінченням встановленого терміну його зберігання. Наголошував, що виконавче провадження завершено у 2016 році з підстав, що унеможливлювало зняття арешту з майна боржника, а на сьогоднішній день вказані підстави в межах завершеного виконавчого провадження відсутні.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Статтею ст. 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Така ж можливість оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця передбачена Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, у ст. 74 вказаного Закону, де зазначено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З матеріалів справи вбачається, що 14 листопада 2014 року у цивільній справі №2-100/2011p., рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська задоволені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму боргу за кредитним договором МL-301/348/2007 від 13.06.2007 року, яка станом на 04.09.2014 року складає 265 195, 52 дол. США, що за курсом НБУ станом на 05.09.2014 року (12,531031 грн. за 1 долар США) становить 3 323 173 грн. 23 коп. ( три мільйона триста двадцять три тисячі сто сімдесят три гривні 23 коп.), в тому числі: по тілу кредиту 227431,42 дол. США, що дорівнює 2 849 950 грн.17 коп.; по відсоткам кредиту - 37784,10 дол. США, що дорівнює 473 473 грн. 73 коп. Також стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму боргу за кредитним договором МL-301/066/2008 від 22.02.2008 року, яка станом на 04.09.2014 року складає 58141,77 дол. США, що за курсом НБУ станом на 05.09.2014 року (12,531031 грн. за 1 долар США) становить 728 576 грн. 32 коп. (сімсот двадцять вісім тисяч п`ятсот сімдесят шість гривень 32 коп.), в тому числі : по тілу кредиту 49524,10 дол. США, що дорівнює 620 588 грн. 03 копа.; по відсоткам кредиту - 8617,67 дол. США, що дорівнює 107 988 грн. 28 коп. та стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» з кожного судові витрати в рівних частках, а саме по 910 грн. 00 коп.

На виконання вищевказаного судового рішення, 12 лютого 2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська були видані виконавчі листи, які в подальшому пред`явлені для примусового виконання до Індустріального ВДВС Дніпропетровського МУЮ.

Відповідно до листа начальника відділу примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 07.09.2021 року № 02133/20520 та інформації, наведеної у письмових поясненнях на скаргу, протягом 2016 року у відділі на виконанні перебувало ВП 50703442 та ВП 50703537 по виконанню виконавчого листа від 12.02.2016 року № 2-100/2011 виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суми боргу за кредитним договором МL-301/348/2007 від 13.06.2007 року. На теперішній час зазначені виконавчі провадження завершені на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція). Надати більш детальну інформацію або будь-які документи виконавчого провадження відділ примусового виконання рішень не має змоги, у зв`язку із знищенням виконавчого провадження по закінченню терміну зберігання.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26 травня 2020 року, Індустріальним ВДВС Дніпропетровського МУЮ на все нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт: номер запису про обтяження 14531290 від 17.05.2016 року, внесені державним реєстратором Русецькою О.О.

Відповідно до письмових пояснень наданих Південно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Дніпро) №02133/19222 від 26.08.2021 року вбачається, що 20.09.2016 року виконавчий документ було повернуто стягувачу.

Положеннями ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV від 21 квітня 1999 року (в редакції, що діяла на той час) встановлено строк пред`явлення до виконання виконавчого документу протягом одного року.

А тому, на момент звернення ОСОБА_1 до суду зі скаргою у 2021 році цей строк вже минув, а саме ще 20.09.2017 року.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів щодо відновлення строків для пред`явлення до виконання виконавчого документу на виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2014 року по справі №2-100/2012 або наявність відкритого виконавчого провадження на виконання цього судового рішення.

Таким чином, наявність арешту майна ОСОБА_1 та заборони на його відчуження, вчиненні під час виконавчого провадження №50703537, яке на цей час завершено та не забезпечує виконання рішення суду, а лише порушує права відповідача, так як законодавством України не передбачено існування арешту майна відповідача та заборони на його відчуження у випадку відсутності відкритого виконавчого провадження.

Оскільки, в даній справі відсутнє відкрите виконавче провадження та строки для пред`явлення до виконання виконавчого документу сплинули, а тому наявність арешту майна відповідача за умови відсутності виконавчого провадження в межах якого вони накладені та будь-якого іншого виконавчого провадження на забезпечення виконання рішення суду, безперечно порушують права відповідачів щодо вільного розпорядження майном, передбачені ст.ст. 317, 319 ЦК України. Можливість розпорядження власним майном є одним із складових елементів права власності.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Арешт майна боржника та заборона його відчуження під час здійснення виконавчого провадження мають тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками триваючого (чинного) виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне скаргу ОСОБА_1 задовольнити та визнати неправомірною бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у вигляді не зняття арешту з майна та заборони його відчуження під час закінчення виконавчого провадження № 50703537; усунути порушення шляхом зобов`язання Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), зняти арешт майна та заборону на його відчуження, вчинені на підставі постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області серія та номер: 50703537 в рамках виконавчого провадження № 50703537 на підставі виконавчого листа № 2-100/2011 від 12.02.2016 року та припинити всі записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, створені на підставі та у зв`язку з зазначеною постановою, а саме: номер запису про обтяження: 14531290 (спеціальний розділ) від 17.05.2016 року, внесений державним реєстратором Русецькою Оксаною Олександрівною, відділ примусового виконання рішень управління юстиції у Дніпропетровської області, Дніпропетровська область.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 447-451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», боржник: ОСОБА_2 , заінтересована особа: Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у вигляді не зняття арешту з майна та заборони його відчуження під час закінчення виконавчого провадження № 50703537 та усунути порушення шляхом зобов`язання Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), зняти арешт майна та заборону на його відчуження, вчинені на підставі постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області серія та номер: 50703537 в рамках виконавчого провадження № 50703537 на підставі виконавчого листа № 2-100/2011 від 12.02.2016 року та припинити всі записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, створені на підставі та у зв`язку з зазначеною постановою, а саме: номер запису про обтяження: 14531290 (спеціальний розділ) від 17.05.2016 року, внесений державним реєстратором Русецькою Оксаною Олександрівною, відділ примусового виконання рішень управління юстиції у Дніпропетровської області, Дніпропетровська область.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда