Справа № 296/4498/16-ц
УХВАЛА

Іменем України

"17" лютого 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Сєтак В.Я. про визнання спадкового договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним спадковий договір укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , який посвідчений 19 лютого 2013 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я., номер у реєстрі нотаріальних дій 1582.

В обґрунтування позову зазначив, що він є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . Вказана квартира у рівних частках належала йому та його матері ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (матір позивача та відповідача) померла та після її смерті відкрилася спадщина. Після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачу стало відомо, що 19 лютого 2013 року Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. посвідчено спадковий договір, відповідно до якого ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_2 належну їй частину квартири АДРЕСА_1 . Позивач вважає, що в силу свого віку та стану здоров`я його мати ОСОБА_3 не усвідомлювала значення своїх дій та не керувала ними під час підписання зазначеного договору. У зв`язку з чим просить визнати недійсним спадковий договір укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , який посвідчений 19 лютого 2013 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального Сєтаком В.Я., номер у реєстрі нотаріальних дій 1582.

17.07.2018 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якій останній просив в позові відмовити. Зазначив, що волевиявлення ОСОБА_3 при підписанні спадкового договору 19.02.2013 року було вільним і усвідомленим, відповідало її внутрішній волі, інтересам та дійсним намірам, що зазначено в спадковому договорі, який посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сетаком В.Я. Також вказав, що позивач не міг володіти інформацією, що нібито ОСОБА_4 здійснювала догляд за ОСОБА_3 , оскільки за останні п`ять років життя ОСОБА_3 він перебував в Італії та лише один раз у вересні 2015 року навідувався до матері, станом її здоров`я не цікавився, ніякої допомоги не надавав. ОСОБА_3 самостійно себе обслуговувала, ходила в магазин, прибирала в квартирі, прала, їздила на дачу. По квартирі вона вільно пересувалася та виконувала хатню роботу до останнього дня. Наголосив, що його дружина та син, в разі потреби кожного дня, відвідували ОСОБА_3 та вирішували всі побутові нагальні потреби, забезпечували медичне обслуговування. Вказав, що ОСОБА_3 дійсно мала низку хвороб, як і більшість людей у її віці, проте, це хвороби шлунково-кишкового тракту, хвороби очей, захворювання серця. Разом з тим, ОСОБА_3 сама проживала в квартирі і самостійно себе обслуговувала, самостійно отримувала пенсійне забезпечення, обраховувала та сплачувала комунальні послуги і інші платежі, у 2010 року самостійно їздила в санаторій, у 2013-2014 рр. самостійно відкрила пенсійний рахунок у Приватбанку, перевела пенсію з почтового відділення у Приватбанк та після закінчення терміну дії пенсійної картки, самостійно переоформила і отримала нову, отже ОСОБА_3 не страждала на психічні розлади, усвідомлювала значення своїх дій та адекватно керувала ними. Також зазначив, що після проходження курсу лікування в санаторії у 2010 році ОСОБА_3 жодного разу не зверталася за медичною допомогою та ніколи не перебувала на обліку з приводу психічних розладів (а.с. 218-224).

Ухвалою суду від 04.10.2019 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Сєтак В.Я. про визнання спадкового договору недійсним та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 02.03.2020 постановлено витребувати у АТ КБ «Приватбанк» довідку про наявнiсть в банку рахункiв ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в перiод з 2012 року по березень 2016 року.

24 жовтня 2020 представник позивача адвокат Дмитрієва Ж.А. подала до суду клопотання про призначення по справі судово-психіатричної експертизи, оскільки для правильного вирішення позову необхідно достовірно встановити психічний стан ОСОБА_3 на момент вчинення нею 19 лютого 2013 року спадкового договору з ОСОБА_2 .

На вирішення експертизи просила поставити такі запитання: 1) яким був психічний стан ОСОБА_3 на момент вчинення нею 19 лютого 2013 року спадкового договору з ОСОБА_2 , враховуючи наявні у неї захворювання, які зазначені у її амбулаторній медичній картці? 2) чи могла ОСОБА_3 на момент вчинення нею 19 лютого 2013 року спадкового договору з ОСОБА_2 , усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

07 грудня 2020 ОСОБА_2 подав заяву про визнання доказів недопустимими. У своїй заяві просив подану представником позивача амбулаторну картку ОСОБА_3 виключити з числа доказів, вважати такий доказ недостовірним та недопустимим, оскільки амбулаторна карта ОСОБА_3 не може на законних підставах знаходитись у сторони позивача. Також вказав, що амбулаторна карта ОСОБА_3 зберігалася за межами архіву майже п`ять років, а тому існувала можливість вклеїти в неї записи про будь-які захворювання, посилаючись на які стверджувати, що ОСОБА_3 не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними під час підписання спадкового договору.

Також просив на вирішення судово психіатричної експертизи за клопотанням сторони позивача, якщо така буде призначена, поставити наступні запитання: 1) яким був стан психічного здоров`я ОСОБА_3 на момент вчинення нею 19 лютого 2013 року спадкового договору з ОСОБА_2 , враховуючи наявні у неї захворювання, які зазначені у її медичній карті амбулаторного хворого, що зберігається в архіві закладу охорони здоров`я? 2) Чи могла ОСОБА_3 на момент вчинення нею 19 лютого 2013 року спадкового договору з ОСОБА_2 , усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

Також просив врахувати покази свідків, а саме:

- ОСОБА_3 в період від 2000 року до 11 березня 2016 року проживала одна в квартирі АДРЕСА_1 . Самостійно вела домашнє господарство. Дана обставина підтверджена усіма свідками у справі;

- ОСОБА_3 в період від 2008 року до жовтня 2015 року постійно їздила на дачу розташовану по АДРЕСА_2 , де в період з квітня по жовтень займалася садівництвом та городництвом. Дана обставина підтверджена усіма свідками у справі;

-Спадковий договір 19 лютого 2013 року вчинено ОСОБА_3 в офісі нотаріуса Сєтак В.Я., куди вона прийшла самостійно;

- ОСОБА_3 від 2013 року до 11 березня 2016 року постійно користувалася банківськими послугами. Дана обставина підтверджена свідками у справі та листом Приватбанку від 12.03.2020 року (міститься а.с. 78 т.2).

Представник позивача адвокат Дмитрієва Ж.А. подала до суду заяву, в якій просила вирішити питання про призначення судово-психіатричної експертизи, клопотання про проведення якої було подано у минулому судовому засіданні і яке вона підтримує (а.с.125).

ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просив питання про призначення судово-психіатричної експертизи вирішити без його участі з урахуванням його заяви від 07 грудня 2020 року (а.с.126, 144).

Третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Також зазначив, що в розгляді даного спору покладається на розсуд суду (а.с.124, 139).

З метою повного та всебічного встановлення всіх обставин справи судом були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_6 , в судовому засіданні 16.01.2020р. вказав, що він є сином відповідача та онуком померлої ОСОБА_3 . З самого дитинства пам`ятає бабусю ОСОБА_3 . З 2008 по 2013 навчався в м.Житомирі в ліцеї, потім поступив в Агроуніверситет де навчався у період 2013- 2015 роки. Під час навчання в Житомирі приходив до бабусі їсти, вона готувала обіди, цікавилась приватним життям свідка, двері йому постійно відкривала сама. Також на протязі 2013 -2015 рр. бабуся самостійно виходила з квартир на прогулянку. В цей період свідок бував також на дачі з бабусею. Вказав, що разом з батьками їздили на дачу до бабусі та 21.06.2014 року святкували там день народження, і бабуся самостійно готувала їжу. З березня 2015 року він проживав та працював у м. Києві, проте, завжди приїздив до бабусі, яка вела себе адекватно. Рідний дядько ОСОБА_1 в 2001 році приходив 2-3 рази, а з 2015 року він взагалі його не бачив. Психічного розладу у бабусі не помічав та щодо лікування з цього приводу йому також нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні 02.03.2020 року вказала, що ОСОБА_3 була її рідною тіткою. Зазначила, що в 70 роках проживала у ОСОБА_3 по АДРЕСА_3 , відносини були гарні. Влітку 2011 році до неї прийшла ОСОБА_3 та запропонувала піти до нотаріуса і написати заповіт на ОСОБА_7 , оскільки він далеко проживає. Восени 2011 року вони пішли до нотаріуса і тітка склала заповіт. Також свідок вказала, що ОСОБА_3 жила сама, проте свідок часто приходила до неї. В 2012-2013 рр. тітка приходила до неї кожен день, їла, жалілася на життя та розповідала, що сумує за ОСОБА_8 , але щось приховувала від свідка. Через похилий вік стан тітки погіршувався, в 2012 році вона водила тітку до лікарів (окуліста та терапевта), а також водила до лікарів і раніше. Також свідок зазначила, що у тітки періодично були провали в пам`яті, остання все говорила, що не знає, не пам`ятає. Неадекватно реагувала тітка за три роки до смерті, в 2012 році реагувала адекватно. Проте сказати, що тітка була психічно хвора вона не може, можливо тітка просто переживала. З квартири не виходила мабуть за рік до смерті. ІНФОРМАЦІЯ_3 тітка померла, похованням займався відповідач. Одного разу, після того як тітка залишила їй ключі, вона прийшла до неї, однак, тітка лежала на підлозі в кухні непритомна і холодна. Після чого, вона забрала тітку до себе на дві неділі і доглядала її за свої кошти, оскільки остання була не доглянута. Щодо земельної ділянки їй нічого не відомо, лише відомо, що тітка обробляла земельну ділянку. Про спадковий договір тітка нічого не говорила.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні 02.03.2020 вказала, що відповідач працював разом з її батьками на заводі, а її син та син ОСОБА_10 разом ходили у спортивну школу. Також зазначила, що ОСОБА_3 багато часу в 2014-2015 рр. проводила на городі в Зарічанах, садила дерева. Також в 2014 році, будучи медиком, надавала медичну допомогу ОСОБА_3 , а саме лікувала бронхіт, колола антибіотики. Вказала, що ОСОБА_3 жила сама, хворіла, але була працьовитою та самодостатньою, могла сама себе обслуговувати. Психічних розладів у ОСОБА_3 ніяких не бачила, вона була адекватною та освіченою людиною. В 2012-2014 рр. спілкувалася з ОСОБА_3 , раз у три місці була у її в квартирі, проте, ОСОБА_11 не бачила.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні 02.03.2020 вказав, що він разом з ОСОБА_2 працювали на заводі «Електровимірювач», також знає ОСОБА_1 . Зазначив, що з ОСОБА_3 спілкувався і дома, і на дачі, де остання вирощувала овочі. На дачу вона ходила пішки, була рухливою та живою людиною, ніколи не скаржилася на психічні розлади і таких розладів він у ОСОБА_3 не помічав. Останній раз бачив ОСОБА_3 влітку 2013 року на дачі. На похованні ОСОБА_3 був, проте, ОСОБА_1 не було. Щодо укладення спадкового договору йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні 02.03.2020 вказала, що вона є дружиною ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 є матір`ю її чоловіка. Зазначила, що ОСОБА_3 завжди була життєрадісна, адекватна, освічена, жвава людина, дивилась новини по телевізору, а також вирощувала на городі овочі. В квартирі ОСОБА_3 проживала одна і всю необхідну роботу виконувала сама. Вона ж з чоловіком допомагала ОСОБА_14 , а також її чоловік та син оплачували комунальні послуги в присутності ОСОБА_14 .. На день народження усі збирались у родинному колі, а 85 річчя ОСОБА_3 святкували на дачі, всі страви готувала сама ОСОБА_3 . Крім того, свідок зазначила, що ОСОБА_3 мала проблеми зі шлунком та зором, проте, на стаціонарному лікуванні ніколи не перебувала, весь час була вдома. В 2010 році ОСОБА_3 була в санаторії. В лютому 2013 року ОСОБА_3 подзвонила і сказала, щоб ми прийшли до нотаріуса оформити квартиру. З нотаріусом спілкувалися окремо кожна сторона. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла і всі організаційні питання вона вирішувала з чоловіком. ОСОБА_2 вона знає, проте він з 2001 року постійно проживає в Італії. Останній раз був в Україні у вересні 2015 року. ОСОБА_15 також знає, проте, в квартирі ОСОБА_3 її ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_17 знає з 1961 року, разом навчалися в школі, інституті та працювали в одному цеху, а також знає ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , з яким часто спілкується по фейсбуку, оскільки він живе в Італії. Останній раз бачив ОСОБА_1 в 2015 році. Зазначив, що ніяких психічних зривів у ОСОБА_3 він не пам`ятає, остання мала адекватну поведінку. В 2013-2015 рр. він приїздив на дачу до ОСОБА_3 , привозив з ОСОБА_2 продукти, при цьому, ОСОБА_3 була повністю адекватною. ОСОБА_15 ніколи не бачив та не знає.

Вбачається, що предметом позову є вимоги про визнання недійсним спадкового договору укладеного між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , який посвідчений 19 лютого 2013 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я., номер у реєстрі нотаріальних дій 1582.

Підставами позову зазначено положення ст. 225 ЦК України (обставини, що відчужувач не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними), а ст. 203 ЦК України (волевиявлення відчужувача не було вільним та не відповідало його дійсній волі).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ст. 76 ЦПК України).

Згідно до ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У відповідності до ст. 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі з`явлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити:

1) характер і ступінь ушкодження здоров`я;

2) психічний стан особи;

3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначена презумпція психічного здоров`я, суть якої полягає в тому, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Тобто, для визначення тимчасового стану особи, при якому вона внаслідок функціональних розладів психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі або інших хворобливих станів не може розуміти значення своїх дій та керувати ними у момент укладення нею правочину, необхідне обов`язкове призначення судово-психіатричної експертизи. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Для визнання правочину недійсним необхідна наявність факту, що особа саме в момент укладення спадкового договору не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 16 постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів.

Отже, до предмету доказування по вказаній справі входить здатність ОСОБА_3 усвідомлювати значення своїх дії та передбачати наслідки на момент укладення спадкового договору.

За нормою ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У матеріалах справи немає експертного висновку щодо психічного стану ОСОБА_3 , тому проведення посмертної судово-психіатричної експертизи є необхідним, а її висновок матиме суттєве значення для вирішення справи по суті.

Щодо заяви відповідача від 07.12.2020 про визнання доказів недопустимими та виключення з числа доказів подану позивачем амбулаторну картку ОСОБА_3 , визнання доказу недопустимим та недостовірним, суд зазначає, що згідно листа ЦМЛ №1 поліклініки №1 м.Житомира від 04.07.2016р. амбулаторна картка ОСОБА_3 була видана на руки згідно заяви ОСОБА_1 від 18.03.16р. (сина померлої). Вказана амбулаторна картка була надана представником позивача в судовому засіданні і позивач мав можливість ознайомитися з нею. Будь-яких конкретних доводів щодо підроблення записів амбулаторної картки не навів.

Таким чином, з урахуванням того, що відомостей про перебування ОСОБА_3 на обліку в психіатра, стаціонарного лікування у зв`язку з психічним розладом здоров`я, інших медичних документів не надано, а позивач обґрунтовує свої вимоги станом здоров`я матері з посиланням на відомості, які містяться в амбулаторній картці, беручи до уваги ту обставину, що призначення експертизи судом є обов`язковим для встановлення психічного стану особи, суд вважає за необхідне надати експерту окрім матеріалів справи, які містять покази свідків, інші документи зібрані судом, також оригінал амбулаторної картки №06270112 ОСОБА_3 , 1929 р.н. Крім того слід зазначити, що при вирішенні справи по суті оцінка доказів здійснюється судом в їх сукупності.

Згідно ч. 4, ч.5 ст.103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, з урахуванням запропонованих питань учасниками справи.

Щодо визначення експертної установи, суд зазначає наступне.

Статтею 7 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України. Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Відповідно до п. п. 3 та 10 Наказу Міністерства охорони здоров`я «Про затвердження Порядку проведення судово-психіатричної експертизи» від 08.05.2018 № 865, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 14 червня 2018 р. за № 719/32171, судово-психіатричну експертизу (СПЕ) проводять державні спеціалізовані судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України (далі - експертні установи).

Предметом СПЕ є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Слід також зазначити, що з метою приведення нормативно-правових актів МОЗ України до вимог законодавства наказом МОЗ України від 17 липня 2019 року №1626 було скасовано наказ МОЗ України від 29 липня 2017 року №722, яким було затверджено Перелік установ, в яких проводяться судово-психіатричні експертизи, до якого входили установи, що за своєю статутною діяльністю є закладами охорони здоров`я (в т.ч. психіатричні лікарні).

Оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання та коло запропонованих питань дозволяє розширити дослідження певних фактичних обставин справи, суд вважає за необхідне призначити судову-психіатричну (посмертну) експертизу, проведення якої доручити експертам Державної установи "Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України".

Експерту надаються матеріали справи №296/4498/16-ц, які містять покази свідків, допитаних в судовому засіданні, а також оригінал індивідуальної картки амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст.ст. 76, 103, 104, 105, 106, п. 5 ч. 1 ст.252 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Призначити по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Сєтак В.Я. про визнання спадкового договору недійсним судову-психіатричну (посмертну) експертизу, на вирішення якої поставити наступне питання:

1) Яким був психічний стан ОСОБА_3 на момент вчинення нею 19 лютого 2013 року спадкового договору з ОСОБА_2 , враховуючи наявні у неї захворювання, які зазначені у її амбулаторній медичній картці?

2) Чи могла ОСОБА_3 на момент вчинення нею 19 лютого 2013 року спадкового договору з ОСОБА_2 , усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

Проведення експертизи доручити Державній установі "Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" , розташованому за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 103, корпус 12, 3-й поверх.

Для проведення експертизи направити цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Сєтак В.Я. про визнання спадкового договору недійсним, копію ухвали та оригінал індивідуальної карти амбулаторного хворого №06270112 на ім`я ОСОБА_3 .

Попередити експерта про кримінальну відповідальність по ст.ст. 384, 385 КК України.

Витрати по проведенню експертизи покласти на позивача ОСОБА_1 .

Роз`яснити позивачу положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Провадження по справі на час проведення експертизи зупинити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту ухвали:22.02.2021.