Справа № 503/482/21
Провадження № 2/503/319/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сердюк Б.С.,

за участю секретаря судового засідання Журби С.П.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м.Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Кодимської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. В позові зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) на території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0215858. Крім того, померлому ОСОБА_5 належало право на земельну частку (пай) розміром 3,37 умовних кадастрових гектарів на території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0258992, яке було ним успадковане після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , але не оформлене належним чином. Позивач являється спадкоємцем за законом після померлого ОСОБА_5 та прийняла спадщину, однак не може її оформити оскільки сертифікати, якими було посвідчене право на земельні частки (паї) були втрачені і документи, які б підтверджували родинні відносини між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не збереглися. Нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому позивач із врахуванням часток, належних іншим спадкоємцям, які прийняли спадщину, просила визнати за нею право на земельні частки (паї) в розмірі 1/3 з кожної.

В підготовче засідання позивач не з`явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Відповідачі в підготовче засідання не з`явилися, надавши до суду заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність. Позовні вимоги визнають.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до положень ч.4ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В п.24 Постанови №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року п. 1 у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні норми ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Стаття 548 ЦК УРСР (1963 р.) передбачає, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

Згідно абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України в судовому порядку може бути встановлено факт родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з роз`ясненнями, які є в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, суд може розглядати справи про встановлення юридичних фактів, які породжують юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Проаналізувавши наведені правові норми, правовідносини та обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування право на 1/3 частину земельної частки (паю) розміром 3,37 умовних кадастрових гектарів на території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0215858, який був втрачений, зареєстрованого 15.08.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №146, виданого на ім`я ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування право на 1/3 частину земельної частки (паю) розміром 3,37 умовних кадастрових гектарів на території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області, яке на підставі втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0258992 належало ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 та було успадковане ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя Б.С. Сердюк