РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року

м. Харків

Справа № 639/5671/20

провадження 2/639/552/21

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря - Міжиріцької А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк (АТ КБ) «ПриватБанк» (далі Банк) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 20.06.2006 в розмірі 151 659,13 грн. та судових витрат у розмірі 2 274,89 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 20.06.2006 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається із заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів Банку. У результаті невиконання умов кредитного договору з боку відповідача, станом на 30.06.2020 існує заборгованість - 334450,64 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2514,55 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 325086,09 грн., заборгованості за пенею у розмірі 6850,00 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі в розмірі 2 274,89 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2016 позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» було задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором б/н від 20.06.2006 в розмірі 25128,29 грн., судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. (а.с.10-13)

Таким чином, станом на 30.06.2020 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 20.06.2006 становить 151659,13 грн., що складається з заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 31.08.2018 по 30.06.2020 у розмірі 151659,13 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 06.01.2021 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, визначено проводити розгляд справи без виклику осіб. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, докази, надані в обґрунтування позову, суд дійшов наступних висновків.

20.06.2006 ОСОБА_1 уклав кредитний договір б/н, відповідно до якого отримав кредит у розмірі 2000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном дії картки 05/09. (а.с.38-39)

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2016 позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 , стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.06.2006 року у розмірі 25128,29 грн., яка складається з 2514,55грн.- заборгованість за кредитом, 17790,96 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3150,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією, 500 грн.- штраф (фіксована частина) та 1172,78 грн.- штраф (процентна складова). (а.с.10-13). Рішення набрало законної сили 16.01.2017.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Якщо за рішенням про стягнення кредитної заборгованості чи звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) передбачено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разіпред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Судом встановлено, що позивач скористався своїм правом на пред`явлення вимоги до відповідача про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором, а також отримав судовий захист своїх прав.

Таким чином, положення абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики та нарахування процентів поза межами строку дії договору.

Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку, що при зверненні позивача з позовом до суду та за результатами розгляду справи отримання відповідного рішення від 25.11.2016 про стягнення з відповідача боргу у вигляді тіла кредиту, відсотків за користування ним, пені, штрафних санкцій, позивач втратив право на стягнення процентів за користування кредитом та пені, визначених умовами кредитного договору, у такому випадку має право на стягнення з позичальника коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, однак позивач таких вимог не заявляв.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог щодо стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

Отже, суд відмовляє у задоволенні позову щодо стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором б/н від 20.06.2006 у розмірі 151659,13 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 12, 19, 81, 133, 141, 264, 265, 274 ЦПК України, ст.ст. 258, 526, 549, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,, м.Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 25.03.2021.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя В. Б. Єрмоленко