Справа № 473/462/20
УХВАЛА

"23" березня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Багрін І.А.,

за участю: заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвоката Вуїв О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кирилова Юрія Сергійовича, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

в грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з обумовленою скаргою, в якій вказувала, що на примусовому виконанні у відділі ДВС Вознесенського міськрайонного управління юстиції перебувало виконавче провадження щодо стягнення на її користь з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частини від усіх видів доходів останнього (виконавчий лист № АЕ-62, виданий 16.07.1999 року Вознесенським міським судом Миколаївської області). Постановою головного державного виконавця Бутковського І.В. від 29.03.2016 року вищевказане виконавче провадження було закінчено в зв`язку з досягненням дитини, на утримання якої стягувалися аліменти, повноліття.

Водночас, на час закінчення виконавчого провадження, за ОСОБА_2 рахувалася заборгованість за аліментами в розмірі 33 216 грн. 17 коп., яка останнім у добровільному порядку не сплачена.

В зв`язку з чим, ОСОБА_1 в липні 2020 року вищевказаний виконавчий лист повторно пред`явила до виконання до відділу ДВС. Згідно повідомлення головного державного виконавця Кирилова Ю.С. від 13.07.2020 року виконавчий документ був повернутий стягувану без прийняття до виконання, в зв`язку з закінченням строку пред`явлення такого документа до виконання.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила визнати протиправною відмову головного державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кирилова Ю.С. щодо відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь заявника заборгованості за аліментами, а також зобов`язати державного виконавця відкрити обумовлене виконавче провадження.

Одночасно заявником була подана заява про поновлення строку звернення з обумовленою скаргою до суду, внаслідок його пропущення з поважних причини, якими є спричинені карантином обмеження (обмежений рух транспорту, ускладнений пошук фахівця для отримання правової допомоги, необхідність періодичної самоізоляції внаслідок появи ознак погіршення самопочуття). В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 скаргу підтримала з підстав, вказаних у ній.

Представник ОСОБА_2 адвокат Вуїв О.В. у судовому засіданні просила в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити, зокрема з підстав пропуску звернення вищевказаного виконавчого документа до примусового виконання, відсутності оскаржуваного документа (державним виконавцем не приймалося рішення про відмову в відкритті виконавчого провадження). Водночас вказувала на те, що заявником не наведено поважних причин для поновлення строку звернення з обумовленою скаргою до суду.

Головний державний виконавець Кирилов Ю.С. у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Заслухавши учасників справи, дослідивши наявні в справі матеріали, суд прийшов до наступного.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні в відділі ДВС Вознесенського міськрайонного управління юстиції перебувало виконавче провадження щодо стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частини від усіх видів доходів останнього (виконавчий лист № АЕ-62, виданий 16.07.1999 року Вознесенським міським судом Миколаївської області). Постановою головного державного виконавця Бутковського І.В. від 29.03.2016 року вищевказане виконавче провадження було закінчено в зв`язку з досягненням дитини, на утримання якої стягувалися аліменти, повноліття.

Водночас, на час закінчення виконавчого провадження, за ОСОБА_2 рахувалася заборгованість за аліментами в розмірі 33 216 грн. 17 коп., яка останнім у добровільному порядку не сплачена.

Постанова про закінчення виконавчого провадження стягувачем не оскаржувалась.

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами в розмірі 33 216 грн. 17 коп.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.03.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено в повному обсязі.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 12.05.2020 року вищевказане рішення скасовано, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено з тих підстав, що за відсутності спору між сторонами щодо розміру заборгованості, заборгованість по аліментам визначена державним виконавцем, має стягуватися на підставі Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Верховного Суду від 14.09.2020 року в відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 12.05.2020 року було відмовлено.

В липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою щодо примусового виконання виконавчого листа № АЕ-62, виданого 16.07.1999 року Вознесенським міським судом Миколаївської області про стягнення на її користь з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно повідомлення головного державного виконавця Кирилова Ю.С. від 13.07.2020 року виконавчий документ був повернутий стягувачу без прийняття до виконання, в зв`язку з закінченням строку пред`явлення такого документа до виконання.

Обумовлене повідомлення разом з виконавчим листом заявник отримала 22.07.2020 року, про що було зазначено останньою в судовому засіданні.

Так, згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду в десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ст. 449 ЦПК України).

Суд вважає можливим поновити заявнику строк на звернення з вказаною скаргою до суду, оскільки зазначені нею причини пропуску для відповідного звернення визнає поважними.

Що стосується розгляду скарги по суті.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (п.1 ч.1 ст. 3 Закону).

Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання передбачені ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Зокрема, виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі (ч.3 ст. 12 Закону).

При цьому, в разі пропуску встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення (п.2 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч.1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п.1 ч.2 ст. 18 Закону «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, з огляду на те, що стягнення аліментів було присуджено на період до досягнення дитиною повноліття (дитина досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 ), заявник звернулася до державної виконавчої служби з заявою щодо примусового виконання виконавчого листа № АЕ-62, виданого 16.07.1999 року Вознесенським міським судом Миколаївської області, в липні 2020 року, тобто після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні скарги.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено,суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.126,127,260,261,449, 450 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кирилова Юрія Сергійовича, зобов`язання вчинити певні дії.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кирилова Юрія Сергійовича, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Суддя Л.В.Лузан