ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 673/1363/18
Провадження № 22-ц/4820/394/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ГУНП в Хмельницькій області Ліщишина О.А

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №673/1363/18 за апеляційними скаргами Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 31 серпня 2020 року (суддя Дворнін О.С.) у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії, Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку і моральної шкоди, зобов`язання здійснити звільнення відповідно до вимог законодавства та внесення змін до трудової книжки і наказу.

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційних скарг і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

В серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому вказувала, що з 19.09.2011 працювала на посаді старшого інспектора канцелярії Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області, а з 15.04.2013 - на посаді діловода канцелярії цього ж відділу. З 01.01.2014 і на час подання позову позивачка перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею п`ятирічного віку. ОСОБА_2 зазначила, що наказом начальника УМВС України в Хмельницькій області від 06.11.2015 її було звільнено з займаної посади на підставі п.8 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва та праці. Проте, рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 08 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 листопада 2017 року визнано незаконним та скасовано вищевказаний наказ в частині звільнення позивачки із займаної посади та поновлено її на посаді діловода канцелярії Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області з 07.11.2015. ОСОБА_2 також посилається на те, що відповідачем її було змушено подати заяву про вихід з декретної відпустки для вирішення питання щодо працевлаштування на посаді діловода Деражнянського ВП ГУНП в Хмельницькій області, на яку позивачка переведена не була з вини керівництва Деражнянського РВ та УМВС України в Хмельницької області і яка на той час була вільною в штаті Деражнянського відділення поліції. Однак, ця заява ОСОБА_2 задоволена не була і наказом ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області від 23.04.2018 №6 о/с позивачку звільнено з посади діловода канцелярії Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. ОСОБА_2 вважає таке звільнення неправомірним, оскільки ні Деражнянським РВ УМВС в Хмельницькій області, ні УМВС України в Хмельницькій області не було повідомлено позивачку у встановлений законом строк про її звільнення з займаної посади у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників та в порушення п. 3 ст. 184 КЗпП України відбулося звільнення без її згоди у період перебування в декретній відпустці по догляду за дитиною та не здійснено обов`язкового працевлаштування на аналогічній посаді в Деражнянському ВП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області. Крім іншого, позивачка зауважує, що в трудовій книжці не зазначено: з якої дати її було поновлено на посаді діловода Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області, що може вплинути на її права. ОСОБА_2 вказує, що Деражнянський РВ УМВС України в Хмельницькій області та УМВС України в Хмельницькій області на час звільнення позивачки не ліквідовані, процедура ліквідації не завершена, вказані установи не виключені з Єдиного державного реєстру, а тому її звільнення є протиправним.

Зважаючи на викладене та враховуючи неодноразові уточненні позовні вимоги, позивачка просила суд поновити пропущений з поважної причини строк звернення до суду за вирішенням трудового спору; визнати протиправним та скасувати наказ голови ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області від 23.04.2018 №6 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_2 з 24.04.2018 з займаної посади діловода канцелярії Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області згідно п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією; поновити ОСОБА_2 з 24.04.2018 на посаді діловода канцелярії Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області; зобов`язати УМВС України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії та ГУНП в Хмельницькій області здійснити звільнення позивачки з посади діловода Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області відповідно до вимог законодавства про працю з обов`язковим працевлаштуванням в Деражнянському відділенні Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області на посаді діловода, аналогічній попередній та тій, яку вона обіймала станом на 06.11.2015 в Деражнянському РВ УМВС України в Хмельницькій області, у зв`язку з виходом з декретної відпустки по догляду за дитиною; зобов`язати УМВС України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії внести зміни у наказі від 22.02.2018 №3 о/с ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області із зазначенням дати, з якої позивачку поновлено в займаній посаді, тобто з 07.11.2015, а також вказати, що підставою скасування наказу про звільнення та поновлено на займаній посаді діловода Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області є рішення Деражнянського районного суду від 08.06.2016; зобов`язати УМВС України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії внести зміни у трудову книжку ОСОБА_2 в записі за порядковими номерами 6, 7, 8 у графі 2, 3 наступного змісту «Запис за №5 є недійсним, поновлення на посаді діловода канцелярії Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області з 07.11.2015 на підставі рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 08.06.2016»; стягнути з УМВС України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії на користь ОСОБА_2 середній розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 24.04.2018 по день ухвалення судового рішення про поновлення на посаді, тобто до 31.08.2020 без врахування обов`язкових податків та зборів в сумі 87390,41 грн; стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_2 завдану незаконним рішенням УМВС України в Хмельницькій області моральну шкоду в розмірі 50000 грн.

Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 31 серпня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ голови ліквідаційної комісії УМВС України у Хмельницькій області від 23 квітня 2018 року № 6 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_2 з 24 квітня 2018 року з займаної посади діловода канцелярії Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області згідно з пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку з ліквідацією.

Поновлено ОСОБА_2 з 24 квітня 2018 року на посаді діловода канцелярії Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області.

Зобов`язано УМВС України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії та ГУНП в Хмельницькій області здійснити звільнення ОСОБА_2 з посади діловода Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області відповідно до вимог законодавства про працю з обов`язковим працевлаштуванням в Деражнянському відділенні Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області на посаді діловода, аналогічній попередній та тій, яку вона обіймала станом на 06 листопада 2015 року в Деражнянському РВ УМВС України в Хмельницькій області, у зв`язку з виходом з декретної відпустки по догляду за дитиною.

Зобов`язано УМВС України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії внести у трудовій книжці в записі за № 6 у графі 2 дату заповнення запису, у графі 3 трудової книжки (запис № 6) та у наказі від 22.02.2018 № 3 о/с ліквідаційної комісії управлінням УМВС України в Хмельницькій області внести зміни із зазначенням дати, з якої ОСОБА_2 поновлено в займаній посаді, тобто з 06.11.2015, а також вказати, що підставою скасування наказу про звільнення та поновлення в займаній посаді діловода Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області є рішення Деражнянського районного суду від 08.06.2016, залишеним в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.11.2017.

Стягнуто з УМВС України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_2 87 390, 41 грн середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 24.04.2018 по 31.08.2020 включно, тобто, по день ухвалення судового рішення про поновлення на посаді, без урахування обов`язкових податків та зборів.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді діловода Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області з 24.04.2018 допущено до негайного виконання.

В задоволенні позову в частині стягнення з УМВС України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 50000 грн та в частині негайного виконання стягнення з УМВС України в Хмельницькій області на її користь суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу без урахування обов`язкових податків та зборів - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду в частині задоволених позовних вимог, УМВС України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії оскаржило його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначає, що на виконання рішення Деражнянського районного суду від 08.06.2016, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22.11.2017, головою ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області 22.02.2018 видано наказ, яким скасовано пункт наказу начальника УМВС України в Хмельницькій області від 06.11.2015 №310 в частині звільнення ОСОБА_2 та поновлено останню на посаді діловода канцелярії Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області. 23.02.2018 позивачці доведено під підпис та попереджено про можливе майбутнє звільнення у зв`язку із ліквідацією, підтвердження чого є її підпис на копії наказу МВС України від 06.11.2015 №1388 «Про організаційно-штатні зміни». Апелянт вказує, що у зв`язку із повною ліквідацією Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області та з метою виконання вимог ч. 3 ст. 184 КЗпП України ОСОБА_2 23.04.2018 запропоновано вакантну посаду оператора комп`ютерного набору 1-ї категорії відділу служби «102» УОАЗОР ГУНП в Хмельницькій області, проте позивачка не погодились з цією пропозицією, а тому і має звертатися за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовуватися самостійно.

Апелянт вважає, що висновок суду першої інстанції про обов`язкове працевлаштування ОСОБА_2 в ГУНП в Хмельницькі області є помилковим, оскільки ГУНП в Хмельницькій області є новоствореною юридичною особою і не є правонаступником УМВС України в Хмельницькій області. Крім того, апелянт вказує, що позивачку не може бути поновлено на посаді діловода канцелярії Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області, оскільки діяльність цієї установи з 16.09.2020 припинено, про що в ЄДРЮОФОПГФ зроблений запис за №029000151. Також апелянт вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку в частині задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання УМВС України в Хмельницькій області внести зміни у трудову книжку та наказ №3 від 22.02.2018, оскільки відповідачем у відповідності із Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.93 в трудовій книжці за порядковим номером 6 здійснено запис про скасування пункту наказу УМВС України в Хмельницькій області від 06.11.2015 №310 о/с в частині звільнення ОСОБА_2 з зазначенням підстави (рішення судів), а за порядковим номером 7 внесено запис про визнання запису за номером 5 щодо звільнення позивачки з 06.11.2015 не дійсним.

Зважаючи на викладене, ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області просить скасувати судове рішення в оскаржуваній частині та постановити нове судове рішення в цій частині, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову.

Також, не погоджуючись із рішенням суду в частині зобов`язання ГУНП в Хмельницькій області здійснити звільнення ОСОБА_2 з посади діловода канцелярії Деражнянського РВ УМВС в Хмельницькій області відповідно до вимог законодавства про працю з обов`язковим працевлаштуванням в Деражнянському відділенні Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області на посаді діловода, аналогічній попередній та тій, яку вона обіймала станом на 06.11.2015 в Деражнянському РВ УМВС в Хмельницькій області у зв`язку із виходом з декретної відпустки по догляду за дитиною, із апеляційною скаргою звернулося ГУНП в Хмельницькій області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що ГУНП в Хмельницькій області є правонаступником УМВС України в Хмельницькій області, оскільки згідно прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» ГУНП в Хмельницькій області є новоствореним правоохоронним органом державної влади та не є правонаступником органів внутрішніх справ, що діяли у відповідності до Закону України «Про міліцію». Апелянт вказує, що оскаржуване рішення не може бути виконане, оскільки в структурі та штаті ГУНП в Хмельницькій області не існує посади діловода Деражнянського відділення Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області. Крім того, апелянт звертає увагу колегії суддів на те, що ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькі області зверталась до керівництва ГУНП в Хмельницькій області з пропозицією щодо працевлаштування ОСОБА_2 , однак судом першої інстанції вказане було проігноровано.

Враховуючи вищевикладене, ГУНП в Хмельницькій області просить скасувати судове рішення в оскаржуваній частині та постановити нове рішення в цій частині, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні зазначеної позовної вимоги.

У відзиві на апеляційні скарги ОСОБА_2 погоджується із висновками суду першої інстанції та просить апеляційні скарги апелянтів залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Позивачка вказує, що УМВС України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії та ГУНП в Хмельницькій області не виконало зобов`язання щодо працевлаштування працівника ліквідованої установи, у зв`язку із чим були порушені її трудові гарантії. Позивачка посилається на те, що її було звільнено під час перебування у відпустці по догляду за дитиною та не була запропонована вільна посада діловода канцелярії у Деражнянському відділенні поліції. Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що відповідачами при звільненні не були дотримані вимоги ч.1 ст.49-2 КЗпП України щодо персонального попередження про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці та обов`язкового працевлаштування, а посилання апелянтів на Закон України «Про Національну поліцію» є безпідставними, оскільки ОСОБА_2 не проходила публічну службу і їй не присвоювалися спеціальні звання і тому на неї вимоги цього Закону не поширюються. Позивачка вказує, що повна ліквідація Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області не відбулася, а відбулася реорганізація установи без скорочення чисельності або штату працівників і з цього випливає що ГУНП в Хмельницькій області є правонаступником УМВС України в Хмельницькій області. Крім того, позивачка вважає, що посилання апелянтів на ті обставини, що ОСОБА_2 у січні 2018 року пропонувалась вакантна посада прибиральниці службових приміщень в ГУНП, а також в жовтні 2018 року пропонувалося приступити до роботи на тимчасову посаду діловода є безпідставними, оскільки посади необхідно було пропонувати не після звільнення, а на час прийняття рішення про звільнення.

Представник ГУНП в Хмельницькій області апеляційні скарги ГУНП в Хмельницькій області та УМВС України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії підтримав з підстав у них наведених.

Представник позивачки апеляційні скарги не визнав і просить їх відхилити, залишивши оскаржуване судове рішення без змін.

Позивачка та представник УМВС України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії до суду не з`явилися, хоча про день і час розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України).

Судове рішення в оскаржуваній частині не відповідає вказаним вимогам в повному обсязі.

В зв`язку із неповним з`ясуванням судом першої інстанції обставин справи, що мають значення для справи; невідповідністю висновків суду щодо: незаконності оспорюваного наказу; наявності законних підстав для поновлення ОСОБА_2 на посаді діловода канцелярії Деражнянського РВ УМВС У в Хмельницькій області та зобов`язання відповідачів здійснити звільнення позивачки з зазначеної посади з обов`язковим працевлаштуванням в Деражнянському відділенні Летичівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області; неправильним застосуванням норм матеріального права (не правильне тлумачення положень ст. 49-2, 184 КЗпП України, положень Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників) судове рішення в оскаржуваній частині підлягає до скасування із постановленням нового судового рішення в цій частині.

Так, частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Деражнянського районного суду у цивільній справі №673/544/16-ц від 08.06.2016, що набрало законної сили 22.11.2017, визнано протиправним та скасовано наказ начальника УМВС України в Хмельницькій області № 310 о/с від 06 листопада 2015 року в частині звільнення ОСОБА_2 і поновлено останню на посаді діловода канцелярії Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області з 07 листопада 2015 року. І виконуючи в примусовому порядку це рішення, Ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області формально поновила ОСОБА_2 на займаній посаді з 24.04.2018 і нехтуючи всіма нормами та гарантіями трудового законодавства, Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод знову незаконно звільнила з посади позивачку, не провівши процедуру обов`язкового працевлаштування на посаду діловода Деражнянського відділення поліції, яку необхідно було здійснити станом на 06-07 листопада 2015 року. І у виданій ОСОБА_2 трудовій книжці та у наказі від 22.02.2018 № 3 о/с УМВС України в Хмельницькій області не було зазначено дату її поновлення на посаді діловода Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області та вказано, що підставою є ухвала Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.11.2017, що може вплинути на права позивачки.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з УМВС України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії моральної шкоди та в частині негайного виконання стягнення на користь позивачки суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу без урахування обов`язкових податків та зборів, суд першої інстанції виходив з того, що поновлення порушених трудових прав позивачки буде достатньою сатисфакцією завданої їй моральної шкоди.

Оскільки судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 учасниками справи не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не переглядається.

Разом з тим, судова колегія не погоджується із висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , оскільки ці висновки не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, рішенням Деражнянського районного суду від 08 червня 2016 року по цивільній справі №673/544/16-ц, що набрало законної сили 27 листопада 2017 року встановлено, що згідно наказу начальника Управління МВС України в Хмельницькій області №307 о/с від 23.09.2011 ОСОБА_3 призначено на посаду старшого інспектора канцелярії Деражнянського районного відділу УМВС в Хмельницькій області з 19 вересня 2011 року.

У відповідності з наказом начальника УМВС України в Хмельницькій області №244о/с від 18.10.2012 внесені зміни в облікові документи ОСОБА_3 , яку надалі вважати за прізвищем ОСОБА_2 .

Наказом начальника Управління МВС України в Хмельницькій області №98 о/с від 24 квітня 2013 ОСОБА_2 призначено з 15.04.2013 року на посаду діловода канцелярії Деражнянського РВ УМВСУ з одночасним звільненням з посади старшого інспектора канцелярії цього ж відділу в зв`язку з оргштатними змінами.

В силу наказу начальника УМВС України в Хмельницькій області №317 о/с від 28.11.2013 ОСОБА_2 в період з 27.08 по 30.12.2013 року надано оплачувану відпустку в зв`язку з вагітністю та пологами.

Відповідно до наказу начальника УМВС України в Хмельницькій області №6 о/с від 20.01.2014 позивачу з 01.01.2014 по 22.10.2016 надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до наказу начальника УМВС України в Хмельницькій області №310 о/с від 06.11.2015 ОСОБА_2 звільнена з посади діловода канцелярії Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області згідно п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, скорочення чисельності або штату працівників.

Зазначені обставини в силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

І рішенням Деражнянського районного суду від 08 червня 2016 року по вказаній справі визнано протиправним та скасовано наказ начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області №310 о/с від 06.11.2015 в частині звільнення ОСОБА_2 , діловода канцелярії Деражнянського районного відділу УМВС України в Хмельницькій області із займаної посади згідно п.1 ст. 40 КЗпП України.

ОСОБА_2 поновлено на посаді діловода канцелярії Деражнянського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області з 07 листопада 2015 року (т.1 а.с. 7-11).

04.01.2018 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55459497 на виконання виконавчого листа №673/544/16-ц, що виданий 22.12.2017 Деражнянським районним судом по цивільній справі №673/544/16-ц (т.1 а.с.60).

Наказом голови Ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області від 22.02.2018 за №3 о/с «По особовому складу» скасовано пункт наказу УМВС України в Хмельницькій області від 06.11.2015 № 310 о/с в частині звільнення ОСОБА_2 з посади діловода канцелярії Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області та поновлено її на посаді діловода Деражнянського районного відділу УМВС України в Хмельницькій області (а.с.102).

Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 22.02.2018, що адресована голові Ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області (т. 1 а.с. 103), заявниця просила продовжити їй відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею шести річного віку без збереження заробітної плати з 23.10.2016 по 22.10.2018.

Наказом голови Ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області від 23.02.2018 за №4 о/с «По особовому складу» відповідно до ст. 25 Закону України «Про відпустки» надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду ОСОБА_2 , діловоду Деражнянського районного відділу УМВС України в Хмельницькій області по 22 жовтня 2018 року (т. 1 а.с. 101).

23 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернулася із заявою на ім`я голови Ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області про те, що вона прийняла рішення вийти з декретної відпустки на роботу з 23.04.2018 і просила вирішити питання про її працевлаштування з 23.04.2018 на посаді діловода Деражнянського відділення поліції ГУНП в Хмельницькій області (т. 1 а.с.97).

Абзацом першим наказу голови Ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області від 23.02.2018 за №6 о/с «По особовому складу» вважати ОСОБА_2 , діловода канцелярії Деражнянського районного відділу УМВС України в Хмельницькій області такою, що приступила до виконання службових обов`язків після виходу з відпустки по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду, з 23 квітня 2018 року, встановивши посадовий оклад у розмірі 2800 грн (т. 1 а.с. 100).

Наказом голови Ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області від 23.02.2018 за №6 о/с «По особовому складу» згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України звільнено у зв`язку із ліквідацією з 24 квітня 2018 року ОСОБА_2 , діловода канцелярії Деражнянського районного відділу УМВС України в Хмельницькій області, виплативши відповідно до ст. 44 КЗпП України вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку із відрахуванням виплаченої в листопада 2015 року вихідної допомоги (т.1 а.с. 100).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області від 27.06.2018 ВП № 55459497 виконання рішення Деражнянського районного суду від 08.06.2016 закінчено з підстав його виконання в повному обсязі (т.1 а.с. 62).

Закон України «Про Національну поліцію», який опублікований 06 серпня 2015 року та набрав чинності 07 листопада 2015 року, визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до пункту 8 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, з дня його опублікування всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Пунктом 1 частини статті 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 № 9, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють звільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне звільнення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» утворені, як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції, серед яких Головне управління Національної поліції та ліквідовані як юридичні особи територіальні органи Міністерства внутрішніх справ, тобто Управління Міністерства внутрішніх справ.

Згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1388 «Про організаційно-штатні питання», відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та постанов Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ України», від 23 вересня 2015 року № 751 «Про ліквідацію територіального органу Міністерства внутрішніх справ» та від 13 жовтня 2015 року № 834 «Питання функціонування органів поліції охорони як територіальних органів Національної поліції та ліквідації деяких територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», наказано вважати такими, що втратили чинність, штати органів, підрозділів, закладів, установ та підприємств МВС України згідно з Переліком змін у штатах МВС.

Згідно з витягом з Переліку змін у УМВС України в Хмельницькій області скасовано всі штати, скорочуються усі посади, в тому числі посади цивільних осіб.

В силу положень статті 36 КЗпП України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення), дія трудового договору працівника продовжується.

Встановлено, що була розпочата процедура ліквідації Управління МВС України в Хмельницькій області, як юридичної особи, якій передувало скорочення всіх штатів УМВС України та його структурних підрозділів, у тому числі і Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області відповідно до наказу МВС України від 06 листопада 2015 року № 1388.

Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області є новоствореною з 07 листопада 2015 року юридичною особою і не є правонаступником УМВС України в Хмельницькій області.

Частиною 1 ст. 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Відповідно до пункту 8 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», який опублікований 06 серпня 2015 року, ОСОБА_2 , будучи поновленою на посаді діловода канцелярії Деражнянського районного відділу УМВС України в Хмельницькій області, станом на 23.02.2018 була попереджена в силу закону про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів та ліквідацію установи.

При цьому, Ліквідаційною комісією УМВС України в Хмельницькій області додатково під підпис ознайомлено ОСОБА_2 з наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1388 «Про організаційно-штатні питання», що підтверджується її особистим підписом (т. 1 а.с.99).

З огляду на вищенаведене, судова колегія вважає, що при постановленні оскаржуваного в частині задоволених позовних вимог рішення, судом першої інстанції не було враховано факт дотримання Ліквідаційною комісією УМВС України в Хмельницькій області при проведення звільнення ОСОБА_2 23.04.2018 положень ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України.

Також, судова колегія вважає незаконним посилання суду першої інстанції на незаконність оспорюваного наказу з підстав не дотримання Ліквідаційною комісією УМВС України в Хмельницькій області положень ч. 3 ст. 184 КЗпП України, адже ця норма матеріального права закріплює заборону звільнення жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років ч. 6 ст. 179, тобто під час перебування жінок у відпустці без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більше як до досягнення дитиною шестирічного віку).

А на позивачку при звільненні 23.04.2018 зазначена норма матеріального права не поширювалася, адже 23 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернулася із заявою на ім`я голови Ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області про те, що вона прийняла рішення вийти з декретної відпустки на роботу з 23.04.2018 і просила вирішити питання про її працевлаштування з 23.04.2018 на посаді діловода Деражнянського відділення поліції ГУНП в Хмельницькій області (т. 1 а.с. 97).

І абзацом першим наказу голови Ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області від 23.02.2018 за №6 о/с «По особовому складу» визнано ОСОБА_2 , діловода канцелярії Деражнянського районного відділу УМВС України в Хмельницькій області такою, що приступила до виконання службових обов`язків після виходу з відпустки по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду, з 23 квітня 2018 року (т. 1 а.с. 100).

Також, обов`язок роботодавця запропонувати працівнику, який попереджається про наступне вивільнення, іншу роботу передбачено в ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України. І вказані положення зобов`язують роботодавця надати працівнику іншу роботу лише в разі її наявності.

Встановлено, що станом на 23.04.2018 Деражнянський РВ УМВС України в Хмельницькій області перебував в стані припинення, з 04.12.2015 діяла комісія з припинення і будь які вакантні посади відсутні. Ці обставини визнані представниками учасників справи, а тому в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Та станом на 16.10.2020 зазначена юридична особа припинена, номер запису 029000151 (т. 2 а.с.28).

Отже, обов`язок власника або уповноваженого ним органу одночасно з попередженням про звільнення пропонувати працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, передбачений ч. 2 ст. 40 та ч. 2 ст. 49-2 КЗпП України, у випадку відсутності можливості запропонувати працівнику іншу роботу, не позбавляє роботодавця права звільнити його.

А тому таким, що не відповідає вимогам трудового законодавства є висновок суду про порушення відповідачем Ліквідаційною комісією УМВС України в Хмельницькій області при звільненні ОСОБА_2 23.04.2018 положень ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України.

Також, згідно пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9 при ліквідації підприємства (установи, організації) правила пункту 1 статті 40 КЗпП України можуть застосовуватись і в тих випадках, коли після припинення його діяльності одночасно утворюється нове підприємство. В цих випадках працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не був переведений туди в установленому порядку.

Разом з тим встановлено, що відповідно до Акту від 23.04.2018 за №1238/121/12-2018 (т. 1 а.с. 98) 23 квітня 2018 року ОСОБА_2 було запропоновано посаду оператора комп`ютерного набору 1-ї категорії відділу служби «102» УОАЗОР ГУНП в Хмельницькій області, однак остання відмовилася.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що звільнення ОСОБА_2 відповідно до наказу голови Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області від 23 квітня 2018 року № 6 о/с з посади діловода канцелярії Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією Управління МВС України в Хмельницькій області відбулось із дотриманням трудового законодавства, адже установу-роботодавця позивача УМВС України в Хмельницькій області ліквідовано на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», позивачка була попереджена про звільнення через скорочення штатів в силу закону, при цьому вжиття роботодавцем заходів для працевлаштування працівника в новоутвореній установі відповідно до Закону України «Про національну поліцію» не є обов`язком роботодавця.

Такий висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, що викладені у постановах від 01.04.2020 по справі №578/62/18, від 19.03.2020 по справі №591/8215/15-ц, від 24.01.2019 по справі №149/3664/15-ц.

Тому позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу від 23.04.2018 №6 о/с «По особовому складу» в частині її звільнення; поновлення позивачки з 24.04.2018 на посаді діловода канцелярії Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області; зобов`язання УМВС України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії та ГУНП в Хмельницькій області здійснити звільнення ОСОБА_2 з посади діловода Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області відповідно до вимог законодавства про працю з обов`язковим працевлаштуванням в Деражнянському відділенні Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області на посаді діловода, аналогічній попередній та тій, яку вона обіймала станом на 06.11.2015 в Деражнянському РВ УМВС України в Хмельницькій області, у зв`язку з виходом з декретної відпустки по догляду за дитиною до задоволення не підлягають.

Також, з враховуючи вищенаведене, відсутні законні підстави для стягнення на користь ОСОБА_2 середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, адже ці вимоги можуть бути задоволені лише у разі наявності підстав для поновлення позивачки на роботі, проте у цій справі підстави для задоволення зазначених вимог відсутні.

Крім того, помилковим є висновок суду першої інстанції про наявність законних підстав для задоволення вимог ОСОБА_2 щодо зобов`язання УМВС України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії внести зміни до запису №6 трудової книжки та наказу від 22.02.2018 за №3о/с зазначивши дату, з якої поновлена позивачка на посаді і підставою скасування наказу вказати рішення Деражнянського районного суду від 08.06.2016, залишеним в силі ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.11.2017, адже відповідно до пункту 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція), затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 саме запис у трудовій книжці позивачки за №6 про скасування наказу УМВС України в Хмельницькій області від 06.11.2015 №310 о/с в частині звільнення не повинен містити посилання на дату, з якої поновлена позивачка та підставу скасування наказу саме рішення суду першої інстанції.

І представником позивача зазначено, що наявність запису №6 в трудовій книжці ОСОБА_2 та підстава наказу від 22.02.2018 за №3о/с ніяких прав позивачки не порушують.

А тому наявні підстави для відмови у задоволенні зазначеної позовної вимоги.

З огляду на вищенаведене, доводи апеляційних скарг про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права є такими, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп.1,2 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року - 1762 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

Таким чином, за позовні вимоги з врахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» підлягав сплаті судовий збір при подачі ОСОБА_2 позову у сумі 2819,2 грн (704,80 грн (ставка судового збору за вимогу немайнового характеру, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви) * 3 (кількість вимог немайнового характеру) + 704,80 грн (ставка за одну вимогу майнового характеру (стягнення моральної шкоди)), однак судовий збір в порушення зазначених вимог станом на 10.08.2018 позивачкою сплачений не був.

Тому, з огляду на вищенаведене та враховуючи наявність законних підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , що були задоволенні судом першої інстанції та з врахуванням положення п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» судові витрати в сумі 2819,20 грн підлягають стягненню з позивачки на користь держави.

Також, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Встановлено, що за подання апеляційних скарг в частині оскарження судового рішення та з врахуванням положень п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» УМВС в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії сплачено судовий збір у розмірі 5286 грн (704,80 грн (ставка судового збору) * 5 (кількість оскаржуваних вимог) *150%), а ГУНП в Хмельницькій області сплачено судовий збір у розмірі 1057,20 грн (704,80 грн (ставка судового збору за вимогу немайнового характеру, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви) * 1 (кількість оскаржуваних вимог) *150%).

Оскільки апеляційні скарги апелянтів підлягають задоволенню в повному обсязі, тому з врахуванням положень ч 1, 6 ст. 141 ЦПК України понесенні ними судові витрати при подачі апеляційних скарг, а саме: УМВС в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії в розмірі 3171, 60 грн (704,80 грн (ставка судового збору) * 3 (кількість оскаржуваних вимог, за які з врахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_2 зобов`язана сплатити судовий збір) *150%) та ГУНП в Хмельницькій області в розмірі 1057,20 грн підлягають стягненню із ОСОБА_2 на їх користь.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії задовольнити.

Рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 31 серпня 2020 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 і в частині допущення рішення до негайного виконання скасувати та в цій частині постановити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування наказу від 23.04.2018 в частині звільнення; поновлення на посаді діловода канцелярії Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області; зобов`язання УМВС України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії та ГУНП в Хмельницькій області здійснити звільнення ОСОБА_2 з посади діловода Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області відповідно до вимог законодавства про працю з обов`язковим працевлаштуванням в Деражнянському відділенні Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області на посаді діловода, аналогічній попередній та тій, яку вона обіймала станом на 06 листопада 2015 року в Деражнянському РВ УМВС України в Хмельницькій області, у зв`язку з виходом з декретної відпустки по догляду за дитиною; зобов`язання УМВС України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії внести зміни у трудовій книжці в записі за № 6 та у наказі від 22.02.2018 №3 о/с; стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу відмовити.

В решті рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 31 серпня 2020 року залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії (вул. Зарічанська, 7, м. Хмельницький; ) 5286 (п`ять тисяч двісті вісімдесят шість) грн судового збору.

Стягнути із ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (вул. Зарічанська, 7, м. Хмельницький; ) 1057 (одна тисяча п`ятдесят сім) грн 20 коп судового збору.

Стягнути із ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави 2819 (дві тисячі вісімсот дев`ятнадцять) грн 20 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 квітня 2021 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай