Справа № 283/1884/21
Номер провадження 2-о/289/88/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2021 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Кириленка О.О.,

з участю секретаря судового засідання Науменко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Радомишль цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи Малинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в день ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Меделівка, Житомирського району Житомирської області. В обґрунтування поданої заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Меделівка, Житомирського району, помер її батько ОСОБА_2 , якого було поховано без реєстрації на сільському кладовищі в с. Меделівка. Через відсутність свідоцтва про смерть батька заявниця позбавлена можливості оформити спадщину після його смерті та отримати свідоцтво про право на спадщину.

Ухвалою судді від 16.08.2021 справу призначено до розгляду.

Заявниця та представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явились, однак звернулись до суду з клопотаннями, в яких просять суд розглянути справу без їх участі.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявниця в обґрунтування своїх вимог посилається на наступні докази:

-свідоцтво про народження та про шлюб заявниці, згідно яких батьком заявниці є ОСОБА_2 (а.с. 10, 11);

-довідку Мірчанського старостинського округу Радомишльської міської ради №50 від 06.02.2020 про те, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та похований без реєстрації на сільському кладовищі в с. Меделівка Радомишльського району Житомирської області (а.с. 12).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлення факту смерті особи в певний час проводиться тільки у разі неможливості реєстрації органом реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Факт смерті особи в певний час при відмові органів запису актів цивільного стану зареєструвати факт смерті встановлюється за умови подання заявником документів про відмову органів РАЦСу в реєстрації факту смерті, яка обумовлюється несвоєчасним зверненням у ці органи або відсутністю документів, які підтверджують подію смерті.

При зверненні до суду заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланням на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Доказами, цього можуть бути: медичне свідоцтво, акт органів полоції, акт органів пожежного і водного нагляду та інші докази.

Згідно розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 (далі - Правила):

- заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті чи виявлення трупа, а в разі неможливості одержання лікарського свідоцтва про смерть, фельдшерської довідки про смерть - не пізніше п`яти днів (пункт 2 Правил);

- державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені пунктом 2 цієї глави, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання (пункт 3 Правил).

- державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб (пункт 7 Правил).

- якщо заява про державну реєстрацію смерті надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті, то державна реєстрація проводиться за наявності лікарського свідоцтва або фельдшерської довідки про смерть установленої форми на загальних підставах за заявою будь-якої особи, зазначеної у пункті 7 цієї глави, без складання висновку, але після перевірки наявності державної реєстрації смерті за місцем настання смерті, за місцем останнього проживання померлого, за місцем поховання чи виявлення трупа або за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян (пункт 8 Правил).

Отже, особи, які виявили ознаки смерті іншої людини, мали повідомити заклад охорони здоров`я, а заява про реєстрацію смерті в разі неможливості одержання лікарського свідоцтва про смерть або фельдшерської довідки про смерть встановленої форми, має бути зроблена не пізніше п`яти діб з дня смерті. Однак, як вбачається зі змісту матеріалів заяви ніхто до працівників закладів охорони здоров`я чи працівників правоохоронних органів про смерть ОСОБА_2 не повідомляв, із заявою про реєстрацію смерті у встановлений термін не звертався.

Як роз`яснено у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5 заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Разом з тим, надана заявницею довідка Мірчанського старостинського округу №50 від 06.02.2020 видана через 2 роки після зазначеної в ній дати смерті особи, в цій довідці відсутня інформація щодо первинних документів, на підставі яких орган місцевого самоврядування підтверджує факт смерті ОСОБА_2 .

Тому вказана довідка не відповідає вимогам статей 77, 78, 79, 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. Таким чином, суд не може вважати надані заявницею документи належними та достовірними доказами.

Тобто заявницею не зазначено та не надано суду переконливих доказів, що достовірно підтверджують обставини смерті ОСОБА_2 у певний час, у певному місці і за певних обставин (довідка про захоронення, дозвіл на поховання, витяг з книги реєстрації поховання померлих, документи слідчих органів, медичних установ, сільської ради, документи на підтвердження понесених витрат по похованню з відповідних ритуальних служб тощо), не зазначено при яких обставинах настала смерть останнього і чому факт смерті не було зареєстровано.

Крім того, заявницею не надано письмової відмови органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації факту смерті ОСОБА_2 .

Також суд звертає увагу заявниці, що хоча нею і зазначено у своїй заяві про можливість допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак у зв`язку із неявкою ОСОБА_1 в судове засідання суд був позбавлений можливості з`ясувати у неї повну точну адресу проживання цих свідків для їх належного виклику або ж запропонувати заявниці самостійно забезпечити явку цих свідків в судове засідання.

За таких обставин, суд позбавлений можливості встановити факт смерті батька заявниці, а тому вважає, що у задоволенні її заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 223, 258-259, 263-265, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи Малинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про встановлення факту смерті відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. О. Кириленко