Провадження № 2/234/1076/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі

головуючого судді Нейло І.М.,

за участю секретаря Ридош Г.Ю.,

представника позивача Федун П.С.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача - адвоката Хижняк М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за опалення,-

В С Т А Н О В И В:

16.07.2019 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за опалення. Позов вмотивовано тим, що ТОВ «Краматорськтеплоенерго» здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачу, який є власником квартири за адрсою: АДРЕСА_1 . Відповідач не вносив повністю плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 23.04.2015 року і станом на 01.07.2019 року у нього утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 59565,01 грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачем не погашена, тому просять її стягнути на користь позивача. Крім того просять стягнути судові витрати в сумі 1921,00 грн.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 06.08.2019 провадження по цивільній справі за позовом відкрито та призначено судовий розгляд по справі у судовому засіданні на 25.10.2019 року.

Заочним рішенням Краматорського міського суду від 28.11.2019 позовні вимоги ТОВ «Краматорськтеплоенерго» до ОСОБА_2 були задоволені та з відповідача була стягунта заборгованість за період з квітня 2015 р. по липень 2019 р. в сумі 59565, 01 грн., а також судові витрати.

На підставі заяви ОСОБА_2 заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 28.11.2019 р. по справі за позовом ТОВ «Краматорськтеплоенерго» до ОСОБА_2 , скасовано.

За заявою представника позивача, ухвалою від 05.03.2021 було залучено співвідповідача ОСОБА_3 .

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 заперечував проти позовних вимог, посилаючись не те, що 17.01.2020 р. ним була продана квартира за адресою: АДРЕСА_1 та покупець ОСОБА_3 гарантувала сплату боргів за житлово-комунальні послуги, тому ОСОБА_2 вважає, що сплачувати заборгованість повинна ОСОБА_3 . Просив застосувати строк позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Краматорськтеплоенерго» надає послуги з централізованого опалення для квартири за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої в період з 23.04.2015 по 17.01.2020 р. був відповідач ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі із договору та інших правочинів, із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. В свою чергу відповідно до частини 1 статті 1 зазначеного Закону, споживачем - є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Пунктом 1 ч.1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас відповідно до п. 5 ч.3 ст. 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі Правила), встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Згідно вимог ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На думку суду, наявність та загальний розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідача за період з 23.04.2015р. по 01.07.2019 р., в розмірі 59565 грн 01 к. витікає зі змісту правовідносин, які виникли між сторонами, підтверджується наявними у матеріалах справи документами.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про застосування судом позовної давності вважаючи, що частина заборгованості знаходиться за межами строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Частинами 2 та 3 статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебігу позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

В судовому засіданні встановлено, що 16.07.2019 р. ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулось до Краматорського міського суду Донецької області із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за теплопостачання.

Оскільки плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим (п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення), то в межах строку позовної давності заявлені вимоги за період з 01.07.2016р. по 01.07.2019р.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що будь-яких доказів на підтвердження дій відповідача, які свідчать про визнання останнім боргу, як-то повне або часткове визнання претензії позивача, часткове погашення самим боржником чи за його згодою іншою особою, прохання про відстрочку виконання, за попередні періоди позивачем представлено не було.

Відповідно вимоги позову про стягнення заборгованості за час, що передує вказаному періоду, є такими, що заявлені з пропущенням строку позовної давності.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Підсумовуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідачем у процесі розгляду справи було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення заборгованості, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позову в частині вимог за період з 23.04.2015 по 31.06.2016 з підстав пропуску строку позовної давності. Відтак позов підлягає задоволенню в частині стягнення боргу за спожиту теплову енергію за період з 01.07.2016р. по 01.07.2019р. в розмірі 49209, 83 грн.

В судовому засіданні не був доведений обов`язок ОСОБА_3 щодо сплати комунальних послуг, тому суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо її обов`язку оплатити заборгованість за комунальні послуги.

Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача ОСОБА_2 понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 83, 141, 223, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за опалення та підігрів води, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», (, м. Краматорськ, вул. Я. Мудрого, 29) заборгованість за опалення з 01.07.2016р. по 01.07.2019р. в розмірі 49209 грн. 83 коп., судовий збір в сумі 1587 грн. 60 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької обл.

Суддя Краматорського

міського суду І.М. Нейло