Справа № 135/1057/20
Провадження № 2/135/35/21
18.03.2021 м. Ладижин Вінницька область
Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді: Волошиної Т.В.,
за участі секретаря судових засідань Ступак Ю.О.,
розглянувши у судовому засіданні у м. Ладижині Вінницької області заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Соловйова Віктора Вікторовича про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу,
У провадженні Ладижинського міського суду Вінницької області знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діяв ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу, за результатами розгляду якої 24.02.2021 позов ОСОБА_1 задоволено.
24.02.2021 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Соловйова В.В. надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутність позивача. Просив позов задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. В цьому клопотанні, представником позивача відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України було зроблена заява про надання доказів судових витрат у вигляді правничої допомоги протягом п`яти днів.
09.03.2021 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Соловйова В.В. надійшла заява про розподіл судових витрат та подано докази понесення судових витрат у справі, відповідна заява була направлена представником позивача 01.03.2021, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд не вбачає необхідності для виклику сторін або інших учасників справи в судове засідання для розгляду заяви, а тому судовий розгляд здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
На підтвердження цих обставин суду повинен бути наданий договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.
До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами.
Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.
Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Відповідно до ордера на надання правової допомоги серії ВН № 1011866 правову допомогу ОСОБА_1 надавав адвокат Соловйов В.В. на підставі договору про надання правової допомоги від 12 серпня 2020 року.
Згідно з актом виконаних робіт від 25 лютого 2021 року, який складено на підтвердження обсягу виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги від 12 серпня 2020 року адвокат Соловйов В.В. надав правову допомогу ОСОБА_1 у повному обсязі, внаслідок чого вартість виконаних робіт становить 19 500 грн 00 коп.
Внаслідок наведеного, оскільки позивачем ОСОБА_1 понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 500 грн 00 коп., докази щодо понесення таких витрат подано у строк, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. 133, 141, 270 ЦПК України суд
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Соловйова Віктора Вікторовича про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу - задовольнити.
Стягнути солідарно зі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 19 500 грн 00 коп. (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя