Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/1283/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 квітня 2021 року м. Гребінка

02 квітня 2021 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Татіщевої Я.В., секретаря Кузуб В.В., розглянувши в приміщені суду м.Гребінка цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулося із вказаним позовом до ОСОБА_1 , мотивуючи свій позов тим, що відповідно до заяви № б/н від 29.07.2014 року ОСОБА_1 була підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Зазначає, що своєю заявою відповідач підтвердила факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.

Зазначає, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі Договору надання банківських послуг було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 25000 грн. 00 коп.

Вказує, що банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Проте, відповідач не надає своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, у зв`язку з чим станом на 04.10.2020 року має заборгованість у розмірі 47947,88 грн., яка складається з наступного: 35598,84 грн. заборгованість за тілом кредиту; в тому числі: 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 35598,84 грн. заборгованість простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 12349,04грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нарахована комісія.

На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 47947,88 грн. за кредитним договором № б/н від 29.07.2014 року та стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Ухвалою суду від 18.01.2021 року клопотання відповідача задоволено, витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» довідку про фактичний розмір заборгованості ОСОБА_1 по договору б/н від 29.07.2014 року станом на 18.01.2021 року.

11.02.2021 року від Представника АТ КБ «ПриватБанк» надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог.

У своїй заяві представник позивача зазначив, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а тому позивач бажає зменшити розмір позовних вимог та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором б/н від 29.07.2014 року в розмірі 12147,88 грн. заборгованість за тілом кредиту в тому числі 12147,88 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, а також понесені судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить суд розглядати справу без його присутності в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву, зі змісту якої вбачається, що вона внесла 35835 грн. на рахунок АТ КБ «Приват Банк» в рахунок погашення заборгованості, онлайн оператор їй повідомив, що якщо вона внесе вищевказану суму, то АТ КБ «Приват Банк» спише їй відсотки та пеню. Однак після внесення даної суми, відсотки та пеня списані не були. Враховуючи вищевикладене, зазначила, що позов не визнає.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи в межах наданих письмових доказів, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ, передбачено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Судом встановлено, що 29.07.2014 року ОСОБА_1 підписала Анкету - Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Із наданої представником позивача копії Анкети Заяви неможливо встановити, яку саме відповідачка ОСОБА_1 виявила бажання оформити на своє ім`я у картку (а.с. 15 зврт.).

До Анкети Заяви додано копію Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.16-16 зврт.).

До позову представником позивача додано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 29.07.2014 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_2 станом на 31.05.2015 року, станом на 30.09.2019 року, станом на (без дати), станом на 04.10.2020 року та станом на 20.01.2021 року (а.с.06-12зврт., 116-122зврт.); копію Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н) (а.с.13); копію довідки із зазначенням номерів карток, дат відкриття та терміну дії, які були видані ОСОБА_1 на підставі договору б/н (а.с. 14); копію Анкети Заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанк (а.с. 15); копію Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.16-16 зврт.); копію Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 17-42); копію паспорту громадянина України, який виданий на ім`я відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 43-44); копію відомостей з ЄДРПО (а.с. 46); копію довіреності № 3914-К-Н-О від 28.08.2020 року (а.с.45-45 зврт.); копію банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011 року (а.с. 47); копію Виписки з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с.48-48зврт); копію витягу із Статуту АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.49-50).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 29.07.2014 року, укладеним між сторонами, відповідач ОСОБА_1 станом на 31.05.2015 року має заборгованість у розмірі 421,59 грн., яка складається з: 406,51грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту): 15,08 грн. загальний залишок заборгованості за відсотками, в тому числі залишок заборгованості за відсотками на поточну заборгованість 15,08 грн; залишок заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість 0,00 грн; заборгованість по пені 0,00грн; заборгованість по комісії - 0,00грн (а.с. 116-116зврт.).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 29.07.2014 року, укладеним між сторонами, відповідач ОСОБА_1 станом на 30.09.2019 року має заборгованість у розмірі 37935,09 грн., яка складається з: 98586,03 грн. погашено заборгованості за поточним тілом кредиту; 8916,61 грн. погашено заборгованості за простроченим тілом кредиту; 0,00грн. погашено заборгованості по нарахованим відсоткам; 0,00 грн. погашено заборгованості по простроченим відсоткам; 550,00 грн. погашено заборгованості по пені; 35478,84 грн. заборгованість за тілом кредиту; в тому числі 33948,30 грн. поточним тілом кредиту; 1530,54 грн. простроченим тілом кредиту; 2456,25 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 0,00 грн. заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; (а.с. 117-121).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 29.07.2014 року, укладеним між сторонами, відповідач ОСОБА_1 станом на 20.01.2021 року має заборгованість у розмірі 12147,88 грн., яка складається з: 0,00 грн. погашено за поточним тілом кредиту; 23450,96 грн. погашено заборгованості за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. погашено заборгованості по нарахованим відсоткам; 14868,98 грн. погашено заборгованості по простроченим відсоткам; 0,00 грн. погашено заборгованості по нарахованим відсоткам на прострочений кредит згідно ст. 625 К України; 0,00 грн. погашено заборгованості по комісії; 0,00грн. заборгованість по пені; 12147,88грн. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі: 0,00 грн. поточне тіло кредиту; 12147,88грн прострочене тіло кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за відсотками на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 грн. заборгованість по пені; 0,00 грн. заборгованість по комісії (а.с. 122-122зврт.).

Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

За приписом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (стаття 530 ЦК України).

За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із приписів положень ст.ст. 551, 625, 1050 ЦК України вбачається, що в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом - розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства, та договірні - розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі.

Установлено, що Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, проте стороною позивача не доведено, що саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору.

Судом встановлено, що Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, що датована 29.07.2014 року, містить лише анкетні дані відповідача та її контактну інформацію. Заява не містить даних про умови кредитування. А також у заяві не зазначено, яку саме карту виявила бажання оформити на своє ім`я ОСОБА_1 . У заяві позичальника процентна ставка не зазначена, також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Встановлено, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» 30 та 55 днів пільгового періоду, «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» не містить підпису відповідача ОСОБА_1 (а.с. 15).

Також встановлено, що відповідачу АТ КБ «Приват Банк» було надано дві кредитні картки: № НОМЕР_1 , дата відкриття 29.07.2014 року, термін дії 04/18 та № НОМЕР_2 , дата відкриття 27.04.2018 року, термін дії 03/22 (а.с.14).

Окрім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», що надано суду як письмовий доказ (а.с.16-16 зврт.) вбачається, що 01.09.2014 року та 01.04.2015 року змінено тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» та «Універсальна голд», але підтвердження того, що відповідач ознайомлений із змінами тарифів, суду не надано.

Судом також встановлено і дана обставина підтверджується наданими позивачем письмовими доказами (а.с.105, 122), що з 01.10.2019 року по 20.01.2021 року відповідачем погашено 23450,96 грн. тіла кредиту та 14868,98 грн. відсотків (19.12.2020 року відповідачем внесено 15000,00 грн. та 20.12.2020 року 20800,00 грн. в рахунок погашення заборгованості), тобто вже після подання позову до суду.

При зверненні до суду на підтвердження позовних вимог банк надав Витяг з Тарифів та Витяг з Умов, при цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяги розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Отже, стороною позивача не доведено, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Крім цього, безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 12 цього Кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача.

Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, керуючись положеннями діючого цивільного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що у суду відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача кредитної заборгованості взагалі, оскільки позичальник при укладенні кредитного договору у вигляді заяви-анкети не підписав жодного документу, який обумовлював би порядок та умови сплати таких платежів як стягнення процентів, пені та штрафних санкцій за користування кредитними коштами, крім цього, відсутні строки повернення кредиту, що в свою чергу вказує на необґрунтованість заявленої вимоги про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту.

А також, суд звертає увагу на надані стороною позивача письмові докази, які суд оцінює критично, оскільки вони не є належними та достовірними. Крім того, надані суду докази є недостатніми оскільки в сукупності не дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

При розгляді цих спірних правовідносин судом враховано висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17 від 03.07.2019 та у постановах Верховного Суду у справах № 364/737/17 від 14.06.2018, № 492/1149/16-ц від 18.10.2018, № 373/251/17 від 31.01.2019, у справі №372/2767/16-ц від 24.01.2019, № 344/3627/169-ц від 12.06.2019.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 207, 526, 551, 612, 634, 638, 640, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 76, 77, 83, 89,141, 209, 258, 264, 268, 354, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Я. В. Татіщева