Справа № 206/3227/21
Провадження № 2/206/1120/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2021 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Різниченко Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

06.03.2019 між позивачем та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відносини між подружжям не склались. Між сторонами втрачено почуття любові один до одного, що призвело до припинення сімейних стосунків в березні 2020 року. З того часу, сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Окрім цього, з березня 2020 року відповідач не приймає жодної участі у матеріальному забезпеченні та вихованні сина, який постійно проживає з позивачем. Весь тягар виховання та забезпечення покладений на позивача. Враховуючи викладене, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.07.2021 та до повноліття сина (а.с. 1-6, 21-26).

Позивач позов підтримала, просила задовольнити, про що надала суду письмову заяву (а.с. 35).

Відповідач позов визнав, проти його задоволення не заперечував, про що надав відповідну заяву до суду (а.с. 36).

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

26.07.2021 від позивача на адресу суду надійшла позовна заява з додатками, яка ухвалою судді від 27.07.2021 була залишена без руху (а.с. 1-6, 19-20).

05.08.2021 від позивача на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків (а.с. 21-27).

18.08.2021 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті на 15.09.2021 (а.с. 30).

15.09.2021 відкладено розгляд справи на 07.10.2021 у зв`язку з неявкою відповідача (а.с. 32).

07.10.2021 від позивача до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити (а.с. 35).

07.10.2021 до канцелярії суду відповідачем подано заяву про визнання позову та розгляд справи без участі відповідача (а.с. 36).

Під час розгляду справи судом досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

07.10.2021 судом складено вступну та резолютивну частини рішення суду (а.с. 38).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Сторони по справі знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 06.03.2019 Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 44, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 06.03.2019 Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 48 (а.с. 12).

Судом було встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство вони не ведуть, досягнуто згоди щодо проживання дитини, спір про поділ спільного майна відсутній.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало б інтересам одного із них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Статтею 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.48, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнав позов, то відповідно відмова в задоволенні позову про розірвання шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені, суд дійшов висновку про те, що сім`я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може та шлюб підлягає розірванню.

Окрім цього, згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.0.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 17 підкреслено, що за відсутності домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку визначається кожного року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України».

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обов`язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком дитини, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів є повністю обґрунтованими.

В той же час, положення ст. 206 ЦПК України наголошують на тому, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Абзацом 6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» уразі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку, оскільки він будучи батьком дитини зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду з вимогою про розірвання шлюбу.

В той же час, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» в частині вимог про стягнення алміентів, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 61, 104, 105, 110, 112, 141, 180-184, 191 СК України, ст.ст. 8, 11, 12 Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 2, 13, 89, 141, 206, 263, 264, 265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів- задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ),зареєстрований 06.03.2019 Самарським районними у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 44 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювати з 23.07.2021 і до досягнення дитиною повноліття, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за два місяці.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було складено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 12.10.2021.

Головуючий суддя: К.С. Маштак