Справа № 352/2285/19
Провадження № 2/352/84/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді Струтинського Р.Р.

з участю секретаря Іващенко К.В.

з участю представників сторін ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про звільнення від сплати заборгованості по аліментах у розмірі 104164,57 грн. та штрафу у розмірі 50% від суми заборгованості по аліментах у розмірі 52082,29 грн.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що 19.10.2019 р. зі слів його матері він дізнався, що на його адресу з Тисменицького районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області надійшли документи, з яких йому стало відомо, що у провадженні виконавчої служби перебуває виконавче провадження за № 39720967 від 10.09.2013 р. з примусового виконання виконавчого листа № 2-336 від 18.04.2006 р., виданого Тисменицьким районним судом. Згідно даного виконавчого листа з нього стягуються аліменти у користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З надісланих йому документів він дізнався, що внаслідок несплати ним аліментів утворилась заборгованість у сумі 104164,57 грн., що перевищує суму відповідних платежів за три роки. Крім вказаної заборгованості по аліментах він повинен сплатити у користь ОСОБА_4 штраф у розмірі 50% від суми заборгованості по аліментах у розмірі 52082,29 грн. Про такі обставини йому взагалі не було відомо, тому заперечує щодо стягнення з нього вказаних сум. Також зазначив, що до кінця 2018 року він з відповідачкою проживав однією сім`єю, вели спільне господарство, хоча офіційно були розлучені, тому про стягнення аліментів навіть не здогадувався. Отже, враховуючи той факт, що з 2006 року по кінець 2018 року він з відповідачкою проживали однією сім`єю, мали спільний побут, приймав участь у вихованні та утриманні своїх дітей, тому є всі підстави для звільнення його від сплати заборгованості по аліментах.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити.

Представник відповідачки у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що позивач був обізнаний про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, крім того це його батьківський обов`язок передбачений законом. Що стосується штрафу у розмірі 50% від суми заборгованості, то в даному випадку постанова державного виконавця про стягнення штрафів може бути оскаржена до адміністративного суду. Просив відмовити у позові.

Вислухавши представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що у провадженні Тисменицького районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебуває виконавче провадження 39720967 від 10.09.2013 р. з примусового виконання виконавчого листа №2-336, виданого 18.04.2006 р. Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У зв`язку з несплатою позивачем аліментів утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно з розрахунком від 01.09.2019 р. за період з 18.04.2006 р. по 01.09.2019 р. становить 104164,57 грн., що перевищує суму відповідних платежів за три роки, і у зв`язку з тим, що борг по аліментах не погашено, на боржника ОСОБА_3 старшим державним виконавцем Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області накладено штраф на користь ОСОБА_4 у розмірі 50% від суми заборгованості, що становить 52082,29 грн.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За правиламист. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України передбачені способи виконання батьками такого обов`язку.

Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення.

Окрім того, навіть за наявності зазначених в ч. 2 ст. 197 СК України обставин закон надає лише право (суд може), а не зобов`язує суд повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Вочевидь звільнення від сплати заборгованості по аліментам на неповнолітню дитину повинно мати місце лише у виключних випадках. Тобто, в розумінні цих положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості.

В обґрунтування доводів щодо звільнення від сплати заборгованості за аліментами позивач посилався на те, що він проживав разом з відповідачкою однією сім`єю, разом вели господарство, виховували та забезпечували дітей, про те, що з нього стягуються аліменти йому не було відомо.

Згідно із ч. 1ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 62 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

За змістом ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

У той же час, представником позивача не наведено будь-яких переконливих доказів, а також у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт спільного проживання позивача та відповідачки у період виникнення заборгованості по аліментах, чи надання позивачем матеріальної допомоги відповідачці та їх неповнолітнім дітям, в чому полягала така допомога та який був її розмір.

Також суд зазначає, що незнання позивача про наявність виконавчого провадження та нарахування аліментів, не є підставою для звільнення його від заборгованості, оскільки це є правовою підставою для оскарження бездіяльності чи дій державних виконавців.

Отже, наведені в позові обставини, не підтверджені відповідними доказами та не можуть слугувати підставами для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами.

Щодо позовної вимоги про звільнення позивача від сплати штрафу у розмірі 50% від суми заборгованості по аліментах, суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З огляду на викладене, з урахуванням того, що позивач не надав належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження наявності будь-яких передбачених частиною другою статті 197 СК України обставин, що мають істотне значення та могли бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами, що є його процесуальним обов`язком у силу ст. 12, 81 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 є безпідставними та не доведеними, тому задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, відповідно до ст.180, 181, 197 СК України, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Відмовити у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах у сумі 104164,57 грн. та штрафу у розмірі 50% від суми заборгованості по аліментах у сумі 52082,29 грн. у зв`язку з безпідставністю та недоведеністю позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Повне судове рішення складено 06.10.2021 р.

Cуддя Р.Р.Струтинський