Справа № 675/1818/20
Провадження № 2/675/148/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" лютого 2021 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої - судді Янішевської О. С., секретаря судового засідання Беліци М. О.,

з участю представника позивачки адвоката Котюк Т. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 24 вересня 2020 року звернулася до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, мотивуючи це тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 баби позивачки ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складалася, у тому числі, з права на земельну частку (пай), розміром 1, 95 умовних кадастрових гектарів із земель, що перебували у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь» с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області, яку прийняла у встановленому порядку мати позивачки ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла її донька ОСОБА_1 шляхом звернення до нотаріальної контори та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. За життя ОСОБА_3 не оформила у встановленому порядку право власності на земельну частку (пай), правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) був втрачений та відповідно до оголошення у газеті вважається недійсним, що позбавляє можливості позивачку у встановленому законом порядку отримати свідоцтво на право на спадщину на земельну частку (пай).

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином

Представник позивачки адвокат Котюк Т. А. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала.

Представник відповідача Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданій письмовій заяві просив справу розглядати за відсутності представника сільської ради, проти заявлених вимог не заперечував.

Вислухавши позицію представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позов ОСОБА_1 надійшов до суду 24 вересня 2020 року. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 25 вересня 2020 року відкрите провадження за вказаною заявою.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 в частині вимог до Шекеринецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області залишений без розгляду. 03 лютого 2021 рокузакрите підготовче провадження.

Правовідносини, які виникають у зв`язку із спадкуванням, регулюються книгою шостою Цивільного кодексу України «Спадкове право», а тому суд приходить до висновку про доцільність застосування у даному випадку норм, які містяться у книзі шостій Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 1223 Цивільного Кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За ч. 1 ст. 1233 Цивільного Кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1234 Цивільного Кодексу України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Згідно ч. 1 ст. 1235Цивільного Кодексу України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

За вимогами ст. ст. 1258, 1261 Цивільного Кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Хотень Перший Ізяславського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи.

ОСОБА_3 являється рідною донькою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження та одруження, копії яких додані до матеріалів справи. 10 квітня 2008 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , інші спадкоємці відсутні, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією спадкової справи.

ОСОБА_1 28 вересня 2017 року отримала свідоцтва про права на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , інші спадкоємці відсутні, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією спадкової справи.

Згідно ч. 1 ст. 1218 Цивільного Кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1223 Цивільного Кодексу України 3. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Таким чином, до ОСОБА_3 перейшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, у тому числі і право на земельну частку (пай), а до ОСОБА_1 мають перейти усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті.

У ст. 1 ЦПК України вказано, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1268 Цивільного Кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Повноваження в галузі земельних відносин визначені у главах 2 та 3 Земельного кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

За життя ОСОБА_2 набула право на земельну частку (пай), розміром 1, 95 умовних кадастрових гектарів із земель, що перебували у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь» с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області, про що їй був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0112445 від 09 грудня 1996 року, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями запису з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Ізяславською райдержадміністрацією, листа відділу в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 97-22-0.25-445/161-20 від 23 липня 2020 року.

Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0112445, виданий на ім`я ОСОБА_2 09 грудня 1996 року, був втрачений, що підтверджується доводами представника позивачки, відповідним текстом оголошення у номері газети «Партнер» від 10 вересня 2020 року № 37 (1217), доданому до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Ізяславської державної нотаріальної контори № 174/01-16 від 20 липня 2020 року у зв`язку з неподанням через відсутність нотаріусу правовстановлюючих документів, які підтверджують право померлої ОСОБА_3 на земельну частку (пай), видача свідоцтва про право на спадщину на такий земельний пай неможлива.

На підставі вищевикладеного суд прийшов до висновку, що права ОСОБА_1 були порушені і підлягають захисту.

Таким чином суд вважає, що слід визнати право ОСОБА_1 на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , котра фактично успадкувала вказане право після смерті ОСОБА_2 , однак за життя не завершила оформлення набутого права у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. ст. 131, 152, Перехідними положеннями ЗК України, Указом Президента України від 08. 08. 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. ст. 29, 1218, 1223, 1233, 1234, 1235,1258, 1261, 1268, 1297 ЦК України, Постановою № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 92, 95, 133, 141, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Оболонським РУ ГУ МВС України в м. Києві 11 серпня 2010 року, жительки АДРЕСА_1 ) до Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області (30320 с. Плужне Ізяславського району Хмельницької області, вул. Бортника, 7, ) про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати право ОСОБА_1 як спадкоємця за законом після смерті матері ОСОБА_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельну частку (пай), розміром 1, 95 умовних кадастрових гектарів із земель, що перебували у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь» с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області, яке належало ОСОБА_2 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0112445 і яке успадкувала ОСОБА_3 у встановленому законом порядку, однак не завершила оформлення необхідних документів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 05 березня 2021 року.

Суддя О. С. Янішевська