Єдиний унікальний номер: 379/954/21
Провадження № 2-з/379/27/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 рокум.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Зінкін В.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданого нею до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

12.10.2021 ОСОБА_1 звернулася до Таращанського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 в якому просить суд визнати за нею право власності на 3/4 частки у праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на 7/8 частки у праві власності на легковий автомобіль, в порядку спадкування після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Одночасно з поданням до суду позовної заяви, позивачем подано заяву про забезпечення позову. У заяві заявниця просить вжити заходи забезпечення позову шляхом витребування оригіналів правовстановлюючих документів у відповідачки ОСОБА_2 , а саме: документи, що посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_3 на житловий будинок та на легковий автомобіль.

В обґрунтування заяви посилається на те, що відповідачка ОСОБА_2 оригінали зазначених документів не надала ні їй, ні нотаріусу.

Таким чином, вважає за необхідне застосувати вказаний спосіб забезпечення позову саме в такий спосіб.

Перевіривши подану заяву про забезпечення позову, суддя дійшов висновку про відмову у забезпеченні позову з наступних підстав.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, та повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому збалансованості інтересів інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, а саме:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд акцентує увагу, що вимога позивача про витребування оригіналів правовстановлюючих документів не є одним із видів забезпечення позову, вичерпний перелік яких встановлено ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Положеннями ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

За викладеного, суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову, адже вимога про витребування оригіналів правовстановлюючих документів є по своїй суті заявою про забезпечення доказів, що передбачено §8 глави 5 Розділу І ЦПК України, тому не може бути задоволена в межах інституту забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Керуючись ст.ст. 150, 151, 153, 261, 353-355 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданого нею до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу складено та підписано 13.10.2021.

СуддяВ. І. Зінкін