Номер провадження 2/676/92/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У К Р А Ї Н И

05 березня 2021 року. м. Кам`янець- Подільський

Кам`янець- Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючої судді - Семенюк В.В.

за участю секретаря судового засідання - Стецюк-Стебницької Н.С.

справа № 676/5578/19

представника позивачів - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на строні відповідача: приватний нотаріус Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Мартинюк С. О., про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Кам`янець-Подільського нотаріального округу Мартинюк С.О., про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

Ухвалою суду від 19 вересня 2019 року відкрите провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 01 червня 2020 року закінчено підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

Позивачі, обгрунтовуючи позов, вказали, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 19.08.1993 року вони являються власниками квартири АДРЕСА_1 . Наприкінці літа 2018 року їм запропонували укласти договір довічного утримання, за умовами якого вони будуть отримувати, як фінансову, так і фізичну допомогу протягом їх життя довічно, а взамін, отриманій допомозі, відчужать належну їм квартиру, в якій зможуть проживати так само довічно. Маючи велику потребу у догляді та допомозі вони вирішили укласти договір довічного утримання, для чого 04.09.2018 року відвідали нотаріуса Мартинюк С.О. , в кабінеті якої уклали, як вони були впевнені, Договір довічного утримання.

Позивачі зазначали, що договір купівлі-продажу вчинили внаслідок помилки про юридичні наслідки договору, оскільки вони не мають близьких родичів, а в силу похилого віку (72 та 69 років) та за станом здоров`я потребують стороннього догляду, тому, укладаючи оспорюваний договір купівлі-продажу, мали на меті договір довічного утримання; кошти за цим договором не отримували. Про те, що укладено було саме договір купівлі-продажу, вони дізнались від свого племінника, який повідомив, що в дійсності вони уклали Договір купівлі-продажу і передав їм витяг з Реєстра речових прав на нерухоме майно.

Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що укладений договір купівлі-продажу не відповідає їх внутрішній волі, щодо правової природи й змісту правочину, крім того, передача квартири у володіння та користування відповідача так і не відбулася і спірна квартира була і продовжує бути їх єдиним житлом, в якому вони продовжують проживати і після відчуження квартири, сплачуючи усі комунальні послуги за користування квартирою, тому, на підставі статей 203, 215, частини першої статті 229 Цивільного кодексу України просять визнати договір купівлі-продажу недійсним.

Представник відповідача ОСОБА_3 звернувся до суду із відзивом на позовну заяву, яку не визнає і просить відмовити в її задоволенні, оскільки позивачі особисто з`явились до нотаріуса, попередньо отримали кошти за квартиру та ознайомились з вимогами договору, який укладають, перебуваючи при здоровому розумі, ясній пам`яті та діючи добровільно, розуміючи значення своїх дій та правові наслідки укладеного договору, вільно володіючи українською мовою уклали договір, у відповідності до якого, передали у власність, а відповідач прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1 , підписавши усі троє договір купівлі-продажу.

Представник позивачів ОСОБА_1 в суді позов підтримав та просив його задовольнити.

Позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні 18.12.2020 року позов підтримали, вказуючи, що ніякий договір купівлі-продажу у нотаріуса не підписували, ніякі гроші за квартиру їм не передавали, оскільки прийшли на консультацію до нотаріуса.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 позов в суді не визнали і просили у його задоволенні відмовити.

Третя особа - приватний нотаріус Мартинюк С.О. у судовому засіданні 18.12.2020 року позов не визнала, вказавши, що позивачі, будучі дієздатними, усвідомлюючи значення своїх дій, добровільно, без будь-якого примусу, розуміючи природу договору та його наслідки, який вони мали на меті укласти, 04.09.2018 року уклали договір купівлі-продажу.

Суд, заслухав представника позивача, відповідача та його представника, свідків, приватного нотаріуса, встановив наступне.

Позивачам на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого 19 жовтня 1993 року, що підтверджується Довідкою Кам`янець-Подільського МБТІза №158 від 19.08.2019 року.

04.09.2018 року між ними та відповідачем укладено договір купівлі-продажу зазначеної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Хмельницької області Мартинюк С.О., зареєстрований у реєстрі за № 1051.

Судом встановлено, що за умовами договору продавці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 передали у власність, а покупець ОСОБА_2 прийняв у власність двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 і такий продаж за домовленістю сторін вчинено за 281144,00 грн., які продавці одержали для себе повністю до підписання цього договору (пункти 4,5 договору).

За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частинами першою - третьою, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Вирішуючи спір про визнання угоди недійсною суд з`ясовує наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Правочин може бути визнано недійсним лише з підстав з наслідками, передбаченими законом;

За загальним правилом невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним.

За змістом статті 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Правочин, вчинений під впливом помилки є оспорюваним.

Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення.

Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після виконання хоча б однією зі сторін зобов`язань, які виникли з правочину, і не пов`язане з поведінкою іншої сторони правочину. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину.

Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Встановлено, що 04.09.2018 року договір купівлі-продажу підписано сторонами в присутності нотаріуса, яка перевірила їх дієздатність та волевиявлення. Нотаріусом, при посвідченні договору купівлі-продажу, текст правочину сторонам було прочитано вголос. Нотаріус неодноразово запитувала продавців чи вони розуміють зміст угоди та роз`яснювала правові наслідки укладення саме договору купівлі-продажу, а не будь-якого іншого, крім того, позивачі не заперечували та самостійно підписали оспорюваний договір. Укладаючи оспорюваний договір купівлі-продажу сторони стверджували, що вони не визнані недієздатними чи обмежено дієздатними, волевиявлення є вільним і усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі, умови договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін, цей договір не носить характеру мнимої та удаваної угоди, не приховує іншу угоду і відповідає дійсним намірам сторін створити для себе юридичні наслідки (пункт 7 договору купівлі-продажу), до підписання договору купівлі-продажу позивачі отримали кошти за продаж квартири, перерахували їх в присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтвердили цей факт у судовому засіданні.

Враховуючи викладене, особа, на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним з підстав, визначених статтею 229 ЦК України, повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, наявність помилки щодо обставин, які мають істотне значення, оскільки позивачі не довели належними та допустимими доказами наявність обставин, які вказують на помилку - неправильне сприйняття ними фактичних обставин правочину, що вплинуло на їх волевиявлення та не довели наявність помилки щодо правової природи укладеного з відповідачем договору, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог .

На підставі викладеного та ст.ст.203, 215, 229, 626 ЦК України, керуючись

ст.ст. 263-265 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

В позові ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Мартинюк С.О., про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 04.09.2018 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Мартинюк Світланою Омельянівною, зареєстрований в реєстрі за № 1051, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення.

Дата складення повного судового рішення - 15 березня 2021 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду : Семенюк В.В.