Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2900/20 Головуючий у 1-й інст. Маслак В.П.
Категорія 44 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Павицької Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Житомирі цивільну справу № 296/2900/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Державної казначейської служби України, за участю третьої особи Громадської організації « Проти придурків та ідіотів», про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24 березня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Маслак В.П.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 16 липня 2018 року він звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою про надання доступу до публічної інформації. Листом від 17 серпня 2018 року йому надано неповну інформацію, а саме, не надано додаток на 3 аркушах до листа Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області від 31 серпня 2017 року №4797/213/2017.

Вказує, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у наданні йому додатку на 3 аркушах до листа Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області від 31 серпня 2017 року №4797/213/-2017.

Оскільки такі неправомірні дії призвели до спричинення йому моральних страждань, ОСОБА_1 просив доручити Державній казначейській службі України стягнути з рахунків Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області за рахунок бюджетів, передбачених для вказаних органів, в разі відсутності таких коштів,- стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на його користь 25000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також 1022 грн. судових витрат.

Також просив зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити заходи щодо відшкодування посадовими особами Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, які неналежно розглянули його звернення від 4 березня 2019 року, заподіяну державному органу під час виконання ними трудових обов`язків шкоду в сумі 26022 грн.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 24 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Зокрема, зазначає, що неналежний розгляд його звернення органом державної влади призвів до спричинення йому моральної шкоди. Дії відповідача визнані неправомірними в судовому порядку, що підтверджується змістом рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року. Такі неправомірні дії перебувають у безпосередньому причинному зв`язку з моральними стражданнями, яких він зазнав у зв`язку із цим.

Вказані обставини залишились поза увагою суду, який прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 16 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із запитом щодо надання йому інформації.

На його запит надано інформацію не у повному обсязі, а саме, не надано додаток на 3 аркушах до листа Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області від 31 серпня 2017 року №4797/213/2017.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у наданні ОСОБА_1 додатку на 3 аркушах до листа Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області від 31 серпня 2017 року №4797/213/2017.

Під час розгляду вказаної справи, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, отримавши ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду про відкриття провадження, з метою досудового врегулювання спору листом від 27 березня 2019 року направило на адресу позивача вказаний лист разом з додатками та 3 аркушах.

При вирішенні спору суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Так, відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності ( в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями ( бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні

Отже, необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок щодо відшкодування шкоди.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У ст.1173 ЦК України закріплене правило про те, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Частинами 3,5 та 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Оскільки позивачем не надано доказів заподіяння відповідачем моральних страждань або втрат немайнового характеру, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилався на ту обставину, що протиправність дій відповідача встановлена рішенням суду.

Однак, слід зазначити, що сам лише факт ухвалення цього рішення не може бути самостійною та достатньою підставою стверджувати про спричинення позивачеві моральної шкоди та не звільняє його від обов`язку надати докази на підтвердження наявності всіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення, яке є підставою для відшкодування моральної шкоди. Оскарження дій чи бездіяльності органів державної влади є правом особи, яким у даному випадку і скористався позивач.

З огляду на вищезазначене, суд виходить із недоведеності позовних вимог, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження наявності факту заподіяння йому моральних страждань чи втрат немайнового характеру, і відповідно, заподіяння моральної шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою відповідача, що на підставі статті 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

Таким чином, суд першої інстанції надав вірну юридичну оцінку спірним правовідносинам та ухвалив рішення, яке відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,368, 374,375,381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24 березня 2021 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: