РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року

м. Рівне

Справа № 564/2361/19

Провадження № 22-ц/4815/188/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.,

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2020 року, ухваленого в складі судді Левчук В.В., повний текст рішення складено 30.11.2020 року у справі № 564/2361/19,

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 грудня 2009 року шлюб між сторонами розірвано, малолітню дочку ОСОБА_3 залишено проживати з матір`ю. Вказує, що відповідач більше дев`яти років як самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, ніколи не забирав дитину із садочка, жодного разу не був у навчальному закладі, де навчається дочка, не цікавиться вихованням, навчанням, успішністю дитини, не відвідує батьківські збори і не приймає будь-якої участі у житті дитини, а дитина не чекає повернення батька у сім`ю і не бажає проживати разом з ним. Просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав - залишено без задоволення. Попереджено ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання доньки ОСОБА_3 . На орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради Рівненської області покладено контроль за виконанням ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду мотивовано тим, що істотні підстави позбавлення відповідача батьківських прав відсутні.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Посилається на те, що ОСОБА_2 систематично не виконує батьківські обв`язки відносно доньки просила задовольнити позовні вимоги.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 3 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено виключних обставин, які б давали підстави дійти висновку про позбавлення батьківських прав відповідача.

На підтвердження такого висновку в рішенні наведені відповідні мотиви та докази з якими погоджується і апеляційний суд.

Матеріалами справи встановлено, що батьками ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , виданим 10 травня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис про народження №950) є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

02 грудня 2009 року Рівненським міським судом видано виконавчий лист у справі №2-7407/2009 на виконання рішення Рівненського міського суду від 28 жовтня 2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 300 грн. щомісячно, починаючи з 24.06.2009 року і до повноліття дочки.

25 грудня 2009 року зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 виданим 24 березня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №167 від 25.12.2009.

28 грудня 2013 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_1 .

Неповнолітня ОСОБА_3 зареєстрована та проживає разом з позивачем за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується талоном реєстрації за місцем проживання та довідкою про склад сім`ї від 20.09.2019 №58956 виданою Центром надання адміністративних послуг у місті Рівному.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, виданого Рівненським міським відділом державної виконавчої служби 24.10.2019 за №94390 за ОСОБА_2 заборгованість по аліментам станом на 01.11.2019 року відсутня. Переплата становить 530 грн.

Відповідно до психологічної характеристики від 19.11.2019 на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , психологом на час консультації запропоновано з огляду на ситуацію та емоційний стан дитини: мінімізувати для ОСОБА_3 стресове середовище та зменшити включення у ситуацію із судовими засіданнями; зв`язок і спілкування із біологічним татом дівчинки лякає її, тому важливо мінімізувати або виключити контакт дитини з батьком; якщо тато ОСОБА_2 прагне спілкування із дитиною, то йому варто робити це із огляду на бажання дитини та встановлювати контакт поступово, терпляче та без активного втручання в життя дитини; за потреби - консультація у дитячого психолога/психотерапевта. Контроль емоційного стану дитини.

З висновку органу опіки та піклування «Про до цільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 » наданого виконавчим комітетом Рівненської міської ради 08.01.2020 за №08-23 вбачається, що органі опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24.06.2019 року у справі №569/6389/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено і задоволенні позову про звільнення від сплати заборгованості за аліментами по виконавчому листу №2-7404/2009 за період з 01.01.2013 по 01.12.2017 року.

08 січня 2020 року Костопільським районним судом Рівненської області видано виконавчий лист на виконання рішення суду у справі №564/1828/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів від 06.11.2019, яким вирішено збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити та стягувати їх у розмірі 1200 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За правилами ч. 1,2,4 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Статтею 19 СК України встановлено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами (письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків).

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За приписами ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

При вирішенні судом питання щодо позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення матері (батька) до дитини, бажання спілкуватися і брати участь у її вихованні.

У цій справі суди не встановили обставин, які б свідчили про те що ОСОБА_2 не бажає спілкуватися з дочкою та брати участь у її вихованні, остаточно і свідомо самоусунуся від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, яка залишилася проживати з матір`ю.

Та обставина, що на час розгляду справи матеріальним забезпеченням дитини, її вихованням і розвитком займається мати, не свідчить безумовно про те, що батько дитини не бажає брати участь у її утриманні і вихованні, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками. СК України розрізняє обов`язки батька з виховання (стаття 150 СК України) та обов`язки батька з матеріального утримання (аліментні зобов`язання, передбачені статтями 180, 181, 185 СК України). Однією з підстав для позбавлення батьківських прав відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України є ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, а не з її утримання.

Крім того, оскільки батьківські права засновані на спорідненості батьків з дитиною, тому погіршення особистих стосунків батька і дитини чи батьків самої дитини може мати тимчасовий характер і не є підставою для позбавлення батьківських прав.

Також слід зауважити, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. У своєму рішення (справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року) суд зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.

За таких обставин, суд прийшов до правильного висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача відносно його доньки не забезпечуватиме інтересів самої дитини.

При розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до доведеності ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, за відсутності незаперечних доказів, що позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дітей, колегією суддів не приймаються до уваги.

За таких обставин суд першої інстанції, відмовляючи в позові, дійшов правильного висновку, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і його слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Ураховуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на відповідних положеннях законодавства, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2020 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 25 березня 2021 року.

Головуючий :

Судді :