КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 22-з/824/285/2021
У Х В А Л А

29 березня 2021 року м. Київ

Справа № 381/2791/20

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В.,Чобіток А.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним в частині покупця, визнання покупцем квартири, визнання права власності на квартиру,

встановив:

27.10.2020 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним в частині покупця, визнання покупцем квартири, визнання права власності на квартиру.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та заборонено іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , задоволено частково.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2020 року

- скасовано в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони іншим особам

вчиняти будь-які дії щодо квартири за адресою:

АДРЕСА_1 та прийнято в цій частині постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення його позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним в частині покупця, визнання покупцем квартири, визнання права власності на квартиру - шляхом заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 - відмовлено.

В іншій частині ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29

жовтня 2020 року - залишено без змін.

01 березня 2021 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу, в якій заявник посилається на те, що приймаючи постанову, судом апеляційної інстанції не вирішено питання про розподіл судових витрат: судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.3, 4, ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

16 березня 2021 року до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали оскарження ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2020 року про забезпечення позову (виділені матеріали).

Зважаючи на зміст заяви про роз`яснення рішення, з урахуванням обставин даної справи та її складності, необхідності у виклику в судове засідання до суду апеляційної інстанції не вбачається.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні, враховуючи наступне.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог п.6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до п.п. б), в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення, а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За змістом вищевказаних норм, розподіл судових витрат здійснюється судом першої інстанції при ухваленні рішення по суті заявленого позову, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі закриття провадження чи залишення позову без розгляду, - в порядку, передбаченому ст. 142 ЦПК України.

Звертаючись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, заявник посилається на те, що приймаючи постанову, судом апеляційної інстанції не вирішено питання про розподіл судових витрат: судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи вимоги вищевказаних норм ЦПК України, розподіл таких судових витрат здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду справи згідно з правилами ст. 141-142 ЦПК України, оскільки за змістом ч.1-2 ст. 141 ЦПК України залежить від обсягу (розміру) задоволених позовних вимог позивача.

З матеріалів справи вбачається, що Київським апеляційним судом судове рішення у цій справі, яким закінчено розгляд справи, не ухвалювалось.

Судом переглядалась ухвала Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2020 року за заявою ОСОБА_3 про забезпечення його позову, яка не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Оскільки питання про розподіл судових витрат суд вирішує під час ухвалення рішення по суті позовних вимог, яким закінчується розгляд справи, то правові підстави для ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом апеляційної скарги та за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову - відсутні.

Керуючись ст. 270, 367, 368 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.