Справа № 352/160/18
Провадження № 2/352/22/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

представника відповідача Ружицького В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом заступника військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є Міністерство оборони України в особі Івано-Франківської КЕЧ району, до ОСОБА_1 про знесення самочинного будівництва, -

в с т а н о в и в:

Заступник військового прокурора Івано-Франківського гарнізону 01.02.2018 р. звернувся до суду з позовом в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є Міністерство оборони України в особі Івано-Франківської КЕЧ району, до відповідача ОСОБА_1 про знесення самочинного будівництва.

Ухвалою суду від 03.03.2018 р. у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання у рамках розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.02.2019 р. підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник відповідача адвокат Ружицький В.М. 18.03.2021 р. подав суду клопотання про залишення позову без розгляду, яке підтримав у судовому засіданні, посилаючись на те, що прокурор, звернувшись з даним позовом в інтересах КЕЧ району, не мав повноважень для цього. Відповідно до правового висновку, що міститься у п.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 р. у справі № 912/2385/18, з метою забезпечення єдності судової практики у питанні застосування положень ГПК України у справах за позовами прокурорів ВП ВС дійшла висновку, що якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати, що є підставою для залишення позову без розгляду. Вказана правова позиція повинна застосовуватись і при розгляді цивільних справ за позовами прокурора в інтересах держави, тобто за умови встановлення судом відсутності підстав для представництва прокурором інтересів держави після відкриття провадження у справі позовну заяву слід залишити без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України, оскільки позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи. У даній справі заступник військового прокурора Івано-Франківського гарнізону подав позовну заяву в інтересах КЕЧ району без відповідних повноважень на ведення справи, оскільки відсутні підстави для представництва прокурором інтересів держави. Просив на підставі п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України позов прокурора залишити без розгляду.

Представник Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону (колишньої військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону) у судове засідання не з`явився у черговий раз, у поданій суду заяві просив відкласти розгляд справи. У попередньо поданій заяві від 10.02.2021 р. просив проводити розгляд справи без участі представника військової прокуратури.

Представник позивача Івано-Франківської КЕЧ району у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, не повідомив суду про причини неявки.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід залишити без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність обєктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст.23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обовязково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини зясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина четверта ст.23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена субєктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України, згідно якого суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 р. у справі № 912/2385/18.

Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Вказаний правовий висновок ВП ВС суд застосовує у рамках розгляду даної цивільної справи з огляду на встановлення відсутності підстав для представництва прокурором інтересів держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є Івано-Франківська КЕЧ району Міністерства оборони України.

Судом встановлено, що заступник військового прокурора Івано-Франківського гарнізону, не звернувшись до подання даного позову до компетентного органу в порядку, передбаченому ст.23 Закону України «Про прокуратуру», не надавши останньому можливості відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, не обґрунтував та не довів бездіяльності Івано-Франківської КЕЧ району Міністерства оборони України. Вказані обставини підтверджують відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави у рамках даної цивільної справи.

Судовий розгляд даної справи протягом двох років після закриття підготовчого провадження не розпочато.

У відповідності з вимогами п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись п.2 ч.1 ст.257, ст. 260-261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Залишити без розгляду позов заступника військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є Міністерство оборони України в особі Івано-Франківської КЕЧ району, до ОСОБА_1 про знесення самочинного будівництва у зв`язку з поданням позовної заяви від імені заінтересованої особи особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.М.Хоминець

Повна ухвала складена 29.03.2021 р.