СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/96/21
ун. № 759/5810/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року суддя Святошинського районного суду м. Києва П`ятничук І.В., розглянувши матеріали заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

23.03.2021 року заявник ОСОБА_1 через канцелярію суду подала заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просила суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на садовий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до завершення розгляду даної справи з встановленням заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо її відчуження та встановленням заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо державної реєстрації змін до відомостей про право власності на садовий будинок, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухому майно.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та надані документи, суд приходить до висновку про її задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Крім того, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії. При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В своїй заяві про забезпечення позову заявник посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду та здійснити ефективний захист її порушених прав.

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України ,заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви- за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору- якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

У відповідності з п. п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову №9 від 22.12.2006 року позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Ознайомившись з наданими суду матеріалами справи, суд приходить до висновку, що обраний заявником спосіб забезпечення є співмірним з позовними вимогами, що є обов`язковою ознакою для вирішення даного питання..

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованих ризиків невиконання рішення суду, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити.

Накласти арешт на садовий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до завершення розгляду даної справи з встановленням заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо її відчуження та встановленням заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо державної реєстрації змін до відомостей про право власності на садовий будинок, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухому майно.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та підлягає негайному виконанню, а її оскарження не зупиняє її виконання.

Ухвала є обов`язковою на всій території України та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом 3 (трьох) років в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.В.П`ятничук