ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/456/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/2838/20 Категорія: на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

Новікова О.М., Бондаренка С.І., Гончар Н.І., за участю секретаря Любченко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Гончара Сергія Миколайовича на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 11 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний виконавець Плесюк Олексій Степанович про визнання правочинів недійсними, застосування наслідків недійсності правочину, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року ОСОБА_2 через свого представника адвоката Гончара С.М. звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними, застосування наслідків недійсності правочину. Одночасно позивачка звернулась до суду із заявою про забезпечення вказаного позову.

В обґрунтування заяви вказала, що існує гостра необхідність у невідкладному забезпеченні позову, оскільки ще існує можливість захистити її права як стягувача у виконавчому провадженні шляхом визнання вказаних правочинів недійсними та повернення сторін у попередній стан. Водночас це можливо виключно за умови, якщо на час розгляду справи та ухвалення судового рішення власником майна залишатиметься ОСОБА_4 . В разі відчуження майна останньою на користь третьої особи буде неможливо виконати рішення суду та буде утруднено ефективне поновлення прав позивача.

З урахуванням викладеного просила суд в якості забезпечення позову накласти арешт на: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами розташованим по АДРЕСА_1 ,; земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0364 площею 0,1983 га для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд за тією ж адресою, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_4 .

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 11 січня 2021 року в задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_2 ОСОБА_5 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що заявником не вказано жодних підстав для забезпечення позову, не надано відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, чи призведе до порушення прав заявника. Не зазначено у чому саме є гостра необхідність у забезпеченні позову шляхом накладення арешту вказаний будинок та земельну ділянку, які належать ОСОБА_4 ..

Також у матеріалах справи відсутні наведені та допустимі докази реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивач, зокрема відсутні докази, що свідчать про вчинення ОСОБА_4 дій, спрямованих на здійснення реалізації майна.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Гончар С.М. просить ухвалу суду першої інстанції скасувати як незаконну, ї постановлену з порушенням норм процесуального права, а по справі постановити нову ухвалу, якою повністю задовольнити заяву про забезпечення позову та невідкладно надіслати копію ухвали до органу, уповноваженого накладати арешт на нерухоме майно на підставі судового рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що позов був зумовлений тим, що між відповідачами у 2017 році було укладено договори дарування житлового будинку та земельної ділянки, які мають ознаки фраудаторних правочинів як таких, що спрямовані на приховування майна від можливого звернення стягнення.

У 2020 році було прийнято рішення про поділ спільного майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації і відповідачами було вчинено вищевказаний правочин, тому вона змушена звернутись до суду із позовом про визнання правочинів недійсними. Для запобігання утруднення чи невиконання рішення суду було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить на праві власності ОСОБА_4 .

При постановленні ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову суд не врахував висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі № 760/5582/20 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17, в яких зазначено, що умовою забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі, а ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 11 січня 2021 року залишити без змін, вважаючи доводи апеляційної скарги необґрунтованими а ухвалу суду законною і такою, що не підлягає скасування.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до наступних висновків.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що подана заява про забезпечення позову безпідставна та необґрунтована.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження№ 14-88цс20).

Судом встановлено, що 24 грудня 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову ОСОБА_2 вказала, що предметом поданого нею позову є визнання недійсним договору дарування жилого будинку від 09 серпня 2017 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та визнання недійсним договору дарування земельної ділянки від 09 серпня 2017 року, укладений між тими ж сторонами.

Необхідність подачі такого позову до відповідачів зумовлено тим, що на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.01.2020 з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 стягнуто грошову компенсацію за проданий під час шлюбу автомобіль в розмірі 137576,00 грн.

В ході виконавчого провадження встановлено відсутність у боржника будь-якого майна та коштів для погашення заборгованості крім вказаного вище будинку з земельною ділянкою, яку він подарував матері під час судового спору.

Отже необхідність застосування вказаних заходів забезпечення позову викликана тим, що існує обґрунтоване припущення, що дізнавшись про цей позов, відповідачі можуть вжити заходів до ще одного відчуження майна.

Фактичні обставини справи дають підстави вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову, а відтак суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що незабезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд першої інстанції на вказане не звернув уваги і постановив ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Заява про зустрічне забезпечення позову до суду не надходила.

Також відсутні підстави передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову.

Оскільки при вирішенні даного питання судом першої інстанції не дотримано норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення цього питання, ухвала суду першої інстанції відповідно до ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Гончара Сергія Миколайовича задовольнити.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 11 січня 2021 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами розташованим по АДРЕСА_1 , та земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0364 площею 0,1983 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Судді