Справа № 946/6244/20
Провадження № 2/946/301/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,
за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному заочному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно, -
29.09.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просила:
- встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, а саме на 21 березня 2009 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що позивачу необхідно було протягом шести місяців з дні смерті спадкодавця подати заяву про прийняття спадщини і заява нею не була подана.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.
Згідно адресної довідки наданої відділом адресно довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Знята з обліку: 20.06.2019 року Одеська область, м. Ізмаїл.
В судові засідання, які призначались на 24.11.2020 року, 23.12.2020 року, 26.01.2021 року, 22.02.2021 року, 10.03.2021 року та 01.04.2021 року відповідач ОСОБА_2 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за її відсутності на адресу суду не направляла.
Допитана в судовому засіданні, яке призначалось на 10.03.2021 року, ОСОБА_4 пояснила, що позивача ОСОБА_5 та спадкодавця ОСОБА_3 знає добре. З 2008 року ОСОБА_1 стала проживати разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки остання хворіла та потребувала стороннього догляду і позивач за нею доглядала. Підтвердила факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, а саме на 21 березня 2009 року.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.01.2021 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.01.2021 року ухвалено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно вирішити на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку).
Згідно довідки наданої Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 10.03.2021 року за № 131, згідно запису Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) сертифікат серії РН № 730881, зареєстрований за № 736 від 16.03.2001 року, який видався на ім`я ОСОБА_3 був змінений на Державний акт серії ЯЕ № 116745 реєстраційний № НОМЕР_2 від 09.08.2007 року.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 28.05.2009 року, повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Після смерті ОСОБА_3 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина до якої входить вищезазначена земельна ділянка.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно до ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.
Відповідно до заповіту, посвідченого 24.04.2000 року секретарем Кам`янської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 40, ОСОБА_3 заповіла усе її майно, яке до дня її смерті виявиться їй належним, з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось ОСОБА_2 .
Згідно до заповіту від 03.09.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфіменко М.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 5129, ОСОБА_3 заповіла усе її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право ОСОБА_6 .
Відповідно до заповіту, посвідченого 06.08.2004 року секретарем Лощинівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 110, ОСОБА_3 заповіла належний їй на праві особистої власності на підставі сертифіката РН № 730881, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією 14.03.2001 року, право на земельний пай з земель, які знаходяться на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області у розмірі 4,60 в умовних кадастрових гектарах ОСОБА_1 .
Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).
Осіб, які мають право на обов`язкову частку після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , немає.
Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Як було встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, а саме на 21 березня 2009 року, зазначений факт підтверджений поясненнями свідка ОСОБА_4 допитаною в судовому засіданні.
Таким чином, позивач ОСОБА_3 вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину такими, що підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.
Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 08.08.1995 року, РНОКПП НОМЕР_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст заочного рішення складено 01.04.2021 року.
Суддя: О.О.Бурнусус