Справа № 675/920/21
Провадження № 2/675/483/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2021 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області під головуванням судді Короля О.В., за участю секретаря судового засідання Ткачук Я.Л., учасників справи:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Ковальської Ю.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними будівлями ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області (по тексту - відповідач) про визнання права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 (по тексту - ОСОБА_3 , спадкодавець), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на наступні обставини.

Так вказує, що після смерті матері ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, зокрема, і у вигляді будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 , однак являючись єдиним спадкоємцем першої черги, яка прийняла спадщину та частково її вже оформила, позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вказаний вище будинок, так як відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та з врахуванням наданих письмових доказів просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заявлених позовних вимог, як і не заперечував тих обставин, що викладені у позовній заяві.

Суд, вивчивши доводи позивача, викладені в позовній заяві, заслухавши її вступне слово та вступне слово представника відповідача, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що 09.10.2018 року внесено актовий запис про смерть №191 Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ), яка, як вбачається згідно виданого свідоцтва про народження ОСОБА_1 НОМЕР_2 від 07.06.1982 року та свідоцтва про її одруження НОМЕР_3 , виданого 08.12.2003 року Михнівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, у відповідності з яким отримала прізвище своєї чоловіка ОСОБА_5 , являється матір`ю позивача по справі (а.с.5-7).

У відповідності до даних довідки виконавчого комітету Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області №7445 від 16.10.2018 року ОСОБА_3 до дня своєї смерті була зареєстрована з дочкою ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 .

Згідно відомостей, наданих Ізяславською державною нотаріальною конторою за № 676/01-16 від 17.06.2021 року, приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Дацишиним О.М. №75/01-16 від 27.08.2021 року, інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 10.07.2019 року за №56806384, від 10.07.2019 року за №56806469, від 10.07.2019 року за №56806448, від 29.01.2020 року за №59207561, від 17.06.2021 року за №65238826, від 17.06.2021 року за №65238884, вбачається, що за заявою спадкоємця першої черги за законом ОСОБА_1 від 10.07.2019 року було заведено спадкову справу №28/2019 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та 29.01.2020 року видано їй же свідоцтво про право на спадщину за законом на право на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 ; інших заяв не надходило; спадкодавець заповіту не складала.

Встановлені вище обставини підтверджуються також і матеріалами спадкової справи №28/2019.

Суд констатує, що спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняв тільки єдиний спадкоємець першої черги за законом - дочка ОСОБА_1 , якій відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 з огляду на відсутність правовстановлюючих документів.

Така обставина підтверджується повідомленням приватного нотаріуа Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Дацишина О.М. №113/01-16 від 18.09.2020 року.

Тим самим, судом встановлено, що до складу спадкового майна входить будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 , який до дня смерті належав спадкодавцю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується, зокрема, і довідкою комунального підприємства «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації» №422 від 08.09.2020 року та витягом з інвентаризаційної справи (а.с. 29).

За приписами ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суд визнає доведеним факт відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, на яке просить визнати право власності за собою позивач, що не заперечується і відповідачем по справі.

Судом встановлено і те, що позивач виготовив технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 , рік споруження (реконструкції) яких до 1992 року.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

При цьому згідно приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» роз`яснено, що якщо у шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Також суд враховує, що у відповідності до пункту 9 Розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05.08.1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній «спрощеній» процедурі.

На переконання суду, спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач прийняла в установленому порядку, однак свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у виді будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 не отримала в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, а відтак відповідно до ст. 1261 ЦК України має право на оформлення спадщини та відповідне право власності на спадкове майно.

З огляду на зазначене вбачається, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, є достовірними та обґрунтованими, сумніву в суду не викликають, а тому, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Керуючись статтями 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 2-13, 247, 264, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20.09.2021 року.

Суддя О.В. Король