КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа 359/752/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/10627/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Борець Є.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

07 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Семенюк Т.А
Суддів Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,
розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері, з якою проживає дитина,-

В С Т А Н О В И В:
У січні 2021 року позивач звернулась до суду з даним позовом посилаючись в обґрунтування позовних вимог на те, що з 01.09.2018 року до 01.07.2020 року ОСОБА_2 перебувала в шлюбі з ОСОБА_1 . Під час шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 здійснює догляд за малолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вона позбавлена можливості працювати та отримувати заробіток.
Просила стягнути із відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 28.01.2021 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері, з якою проживає дитина, задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 28 січня 2021 року, до досягнення дитиною трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначив, що суд першої інстанції не врахував, що єдиний дохід ОСОБА_1 - це заробітна плата, з якої скаржник сплачує аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від його заробітку та відраховує допомогу своїм батькам, які є пенсіонерами.
Також вважає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що батька апелянта у лютому 2021 року було госпіталізовано з діагнозом: інфаркт мозку внаслідок тромбозу церебральних судин з гіпертонією в правій півкулі з лівобічною геміатаксією.
Зазначає, що свого житла не має, а тому винаймає квартиру, розмір орендної плати якої становить 7000 грн. та вказує, щоб нормально існувати потрібно сплачувати орендну плату за квартиру, харчуватися та одягатися.
Вказує, що суд першої інстанції також не врахував, що скаржник має боргове зобов`язання перед ОСОБА_4 в розмірі 3850 дол. США, які зобов`язаний повернути до 28.05.2022 року.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Судом встановлено, що 01.09.2018 року сторони уклали шлюб, під час якого ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась дочка ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27 листопада 2019 року (а.с.14).
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.07.2020 року шлюб між сторонами розірваний (а.с.7-8).
Після розірвання шлюбу дитина проживає з матір`ю.

Згідно довідки про доходи №103 від 18 березня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , розмір його щомісячно заробітку коливається від 15 602 грн. до 16 280 грн. 87 коп. (а.с.51).
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 17.06.2020 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.03.2020 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с.5-6).
Зі змісту звітів про здійснення відрахувань та виплат (а.с.36, 40-42) та роздруківок з інформацією про рух грошових коштів по рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_1 (а.с.37, 39), вбачається, що з заробітної плати відповідача щомісячно утримуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 та платежі в рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів.
Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є батьком малолітньої дочки, ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Мати малолітньої дочки не працює, оскільки доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому потребує матеріальної допомоги.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що сторони перебувалиу зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як вбачається з матеріалів справи малолітня дочка ОСОБА_3 фактично проживає з матір`ю, ОСОБА_2 не працює та здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох річного віку, ОСОБА_1 є працездатним. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів.
Відповідно до частини 1, 2 та частини 3 статті 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до частини 2, 4 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Тлумачення частини другої статті 84, частини другої статті 91 СК України свідчить, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких умов: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Колегія суддів вважає, що право на утримання у позивача виникло у зв`язку з тим, що вона є матір`ю їх спільної з відповідачем дитини, яка проживає разом з ОСОБА_2 і знаходиться на її утриманні.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно зі статею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Як вбачається з довідки про доходи від 18.03.2021 року ОСОБА_1 працює у Військовій частині НОМЕР_2 на посаді Інспектора 1 категорії старший технік, заробітня плата складає в середньому 15 852,80 грн., але із заробітної плати відповідача щомісячно утримуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 та платежі в рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів.
Проте, відповідач є здоровою працездатною особою, в нього на утриманні відсутні інші непрацездатні особи, він може працевлаштовуватись на оплачувану роботу чи отримувати інші доходи внаслідок своєї трудової діяльності для забезпечення гармонійного розвитку та утримання дитини, а отже він спроможний та зобов`язаний утримувати свою дитину та надавати матеріальну допомогу непрацюючій дружині.
Колегія суддівне приймає до уваги посилання апелянта на його забезпечення матері та хворогобатька, оскільки відповідачем не надано жодних доказів, що батьки перебуваютьв нього на утриманні.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 має боргове зобов`язання перед ОСОБА_4 в розмірі 3850 дол. США, які зобов`язаний повернути до 28.05.2022 року, колегія суддів відхиляє, оскільки отримання кредитів, позики та їх погашення не є підставою для несплати аліментів і не є тією обставиною, яка враховується при визначенні розміру аліментів, оскільки не мають правового значення для вирішення спору.
Інші обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо необхідності стягнення аліментів на утримання матері є правильними, оскільки приймаючи таке рішення, суд першої інстанції правомірно виходив з фінансових можливостей відповідача, працездатний вік платника аліментів, відсутність даних про його незадовільний стан здоров`ята враховував саме інтереси дитини, на користь якої стягувалася вказаний розмір коштів.

Отже, колегія суддів вважає, що ухваленеу справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скарзі доводами, апеляційний суд не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 367, 369, 375, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді