Провадження 2/756/1479/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

24 лютого 2021 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позову зазначає, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Крім неї, у цій квартирі зареєстровані донька ОСОБА_3 та колишній чоловік ОСОБА_2 , який в даній квартирі не проживає з 2017 року без поважних причин, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і квартирою взагалі не цікавиться.

Оскільки ОСОБА_2 виїхав зі спірної квартири, в ній не проживає без поважних причин понад рік, але залишається зареєстрованим в цій квартирі, позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивачка не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, тому відповідно ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що відповідно до договору дарування квартири від 02.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Рвач Ж.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 4, ОСОБА_4 передав безоплатно у власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 4), що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 5).

17.10.2018 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 14.01.2020 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУ МЮ (м. Київ) (а.с. 6).

Листом Оболонського УП ГУ НП у м. Києві від 03.08.2020 року повідомлено про те, що під час перевірки встановлено, що ОСОБА_2 дійсно не проживав з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з лютого 2017 року по теперішній час; з приводу перешкоджання користування вказаною квартирою ОСОБА_2 до Оболонського УП ГУ НП у м. Києві не звертався (а.с. 9).

Згідно довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА про реєстрацію місця проживання особи, місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Зі змісту письмових пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_2 адресою: АДРЕСА_1 , не проживає протягом останніх трьох років.

Статею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи, що судом установлено на підставі зібраних по справі доказів те, що ОСОБА_2 зареєстрований у спірній квартирі, однак фактично в ній не проживає без поважних причин понад рік, домовленості про порядок користування спірним житлом між сторонами не існує, суд дійшов висновку про те, що відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням в указаній квартирі.

За таких обставин позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 2-13, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в дохід держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено позивачкою в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя