Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2021 Справа №607/9244/21

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Киреньки Г. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником житлової квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . 17 жовтня 2003 року у вказаній житловій квартирі був зареєстрований відповідач ОСОБА_2 . З 24 липня 2012 року він не проживає у даній квартирі, його речі та майно відсутні, оплату за комунальні послуги та інші послуги він не вносить.

За вказаних обставин, ОСОБА_1 просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Поставлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задоволити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду показала, що вона є сусідкою позивачки, проживає за адресою АДРЕСА_3 з 1985 року. Відповідача ОСОБА_2 знає, він не проживає у квартирі позивачки давно, близько 89 років назад, його речей у квартирі немає, а перешкод у проживанні йому ніхто не чинить.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показала, що вона є сусідкою позивачки, проживає за адресою АДРЕСА_4 з 1986 року. Відповідача ОСОБА_2 знає, він є онуком позивачки. ОСОБА_2 не проживає у квартирі позивачки давно, близько 9 років, його особистих речей у квартирі позивачки свідок не бачила. Перешкод у проживанні відповідачу ніхто не чинить.

Суд, заслухавши позивачку, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 04 квітня 2000 року квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 належить на праві спільної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . 24 вересня 2013 року державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори Нечай Л. С. за реєстровим номером № 6 2064 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ј частку квартири після померлого ОСОБА_5 на імя ОСОБА_1 .

Із будинкової книги прописки громадян, що мешкають в будинку АДРЕСА_2 вбачається, що у вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 .

03 жовтня 2013 року товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_5 . Квартира розташована на 3 поверсі 9поверхового будинку, складається з 3 житлових кімнат. Житлова площа квартири 37,3 кв.м.

Згідно довідки № 291, виданої 25 травня 2021 року ТзОВ «КоменергоТернопіль 3», ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_2 , не проживає там згідно акту та свідчень сусідів.

Відтак, в судовому засіданні були підтверджені доводи позивачки про те, що відповідач ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає більше року, оплату комунальних послуг та інших обов`язкових платежів не проводить. Будьяких перешкод, які б чинилися відповідачу у користуванні цим майном в судовому засіданні не встановлено.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Статтею 41 Конституції України закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будьякі угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будьякі дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивачки, які підлягають захисту шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , оскільки останній не проживав у вказаному житловому будинку більше року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 280-283, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. судового збору.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 ,РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_6 .

Повний текст рішення складено 20 вересня 2021 року.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська