24.03.2021
Справа № 639/1065/21
2-о/642/114/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 р. суддя Ленінського районного суду м. Харкова Проценко Л.Г. розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: П`ята Харківська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник звернувся до суду із даною заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт свого постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 .

В обгрунтування заяви зазначив, що його батько ОСОБА_2 , який був власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіту батько не залишав, і заявник є єдиним спадкоємцем після смерті батька. Мати заявника ОСОБА_3 розірвала шлюб з батьком у 1983 році, але продовжувала жити з ним разом за адресою АДРЕСА_1 . Останні десять років батьки заявника не могли самостійно себе обслуговувати, і заявник вимушений був оселитися з ними, доглядати їх та допомагати по господарству. З 2012р. заявник фактично мешкав з батьками за адресою АДРЕСА_1 . У зв`язку з пандемією коронавірусу заявник, боявся заразити свою літню матір, тому уникав усіх можливих контактів, внаслідок чого пропустив строк звернення до нотаріуса з приводу оформлення спадщини після смерті батька. Окрім того, він вважав, що мешкаючи разом із батьком, він прийняв спадщину автоматично. За порадою адвоката він звернувся до 5 ХДНК з приводу оформлення спадщини, але постановою від 07.05.2020р. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину після смерті батька, оскільки він пропустив 6-місячний строк та не був зареєстрований разом із спадкодавцем.

Суд дослідивши заяву та додані до неї матеріали, приходить до наступного.

Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Із змісту заяви вбачається, що встановлення факту саме постійного проживання зі спадкодавцем, заявник пов`язує із захистом своїх спадкових прав та наміром вступити у спадкування після смерті батька. Однак, сам заявник зазначає, що окрім нього разом із померлим батьком постійно мешкала і його матір, а також, що строк на прийняття спадщини є пропущеним.

Таким чином, встановлення факту спільного проживання заявника з батьком може вплинути і на права його матері щодо спадкового майна. Окрім того, для реалізації спадкових прав заявник пропустив шестимісячний строк звернення до нотаріуса, а звернення у строки передбачені ст.ст. 1269, 1270 ЦК України є підставою підтвердження права заявника на спадщину за законом.

У зв`язку із викладеним, з поданої заяви вбачається спір про право.

Згідно положень частини 4 статті 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи характер даних правовідносин, вимоги, що ставить заявник та їх мету, суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог ЦПК України даний спір має вирішуватись у порядку позовного провадження, у зв`язку з чим відмовляє у відкритті провадження, оскільки із викладених у заяві обставин та наданих матеріалів вбачається спір про право.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 293,315 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті окремого провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: П`ята Харківська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Роз`яснити заявнику, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Заяву з додатками до неї повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя Л.Г. Проценко