Справа № 450/1054/21 Провадження № 2-з/450/5/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кіпчарський М.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до пред`явлення позову,-

в с т а н о в и в:

26 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви та просить накласти арешт на належний ОСОБА_2 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням суду від 17.05.2018р. за її позовом до ОСОБА_3 та інших, визнано недійсним та скасовано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1012 га, кадастровий номер 462368400:01:004:0569, передану у власність ОСОБА_3 .

Однак після того їй стало відомо, що згадана земельна ділянка ще у 2015 р. була поділена на дві окремі ділянки - площею 0,03 га та 0,0712 га, тому вона змушена була повторно звертатися до суду. Рішенням Пустомитівського районного суду від 03.02.2021р. скасовано видані ОСОБА_3 у 2015р. свідоцтва про право власності на дані дві земельні ділянки, а також визнано недійсним та скасовано Договір дарування земельної ділянки пл. 0,0712 га, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Зазначає, що в результаті штучного поділу згаданої земельної ділянки пл.0,1012 га, було утворено нову земельну ділянку з адресою АДРЕСА_1 , що стало підставою для оформлення права власності на самовільно збудований будинок за даною адресою. Однак право власності ОСОБА_2 на дану земельну ділянку скасоване рішенням суду від 03.02.2021р., тому підстава для оформлення права власності на будинок № НОМЕР_1 також відпала.

В даний час ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в черговий раз намагаються переоформити право власності на вищевказані земельні ділянки та житловий будинок по АДРЕСА_1 , і в такий спосіб можуть уникнути наслідків набрання судовим рішенням від 03.02.2021р. законної сили, що може призвести до припинення чинності єдиної підстави для оформлення за ОСОБА_2 права власності на спірний будинок АДРЕСА_1 .

Зазначає, що має намір звертатися до суду з цивільним позовом до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), як правонаступника Пустомитівського РУЮ, яке видало спірне свідомо №51578006 від 13.01.2016р, про скасування даного свідоцтва.

Як на підставу задоволення заяви покликається на те, що у відповідачів є реальна можливість розпоряджатися об`єктом прав, що став предметом спору, а відтак невжиття заходів забезпечення даного позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, сторони у судове засідання не викликалися.

Розглянувши подану заяву з доданими доказами, суддя встановив наступні обставини.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно зі ст.151 ЦПК України, заява по забезпечення позову повинна містити, в тому числі,

обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Пленум ВСУ України у п. 4 Постанови "Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року, з метою правильного застосування норм закону роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Однак заявником вимоги ст.151 ЦПК не виконані, так як не надано доказів існування обставин, якими він обґрунтовує заяву про забезпечення позову, та що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі невжиття відповідних заходів. Зокрема, до заяви про забезпечення позову не додано доказів про те, що між заявником та особами, зазначеними як майбутні відповідачі, раніше дійсно існував чи існує на даний час спір щодо земельної ділянки площею 0,1012 га, яка в послідуючому була поділена та дві окремі; не додано копій згаданий рішень суду від 17.05.2018р. та від 03.02.2021р.; відсутні докази про те, що будинок АДРЕСА_1 збудований самовільно, і що в даному випадку порушені права чи законні інтереси заявника ОСОБА_4 , а також що така має будь-яке відношення до даного будинку, на який така просить накласти арешт; не зазначені пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

З врахуванням встановлено суддя приходить до висновку, що заява про забезпечення позову, подана до подання позовної заяви, являється необґрунтованою, тому в задоволенні такої слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.12,13,76-81, 149-153, 260-261,351-355ЦПК України, суддя -

у х в а л и в : В задоволенні заяви ОСОБА_4 від 26.03.2021р. про забезпечення позову, відмовити. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

СуддяМ. О. Кіпчарський