Ухвала

24 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 766/4086/20

провадження № 61-15084ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2 на постанову Херсонського апеляційного суду від 03 червня 2021 року (апеляційне провадження № 22?ц/819/899/21), вступну та резолютивну частини ухвали Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22?з/819/85/21), вступну та резолютивну частини ухвали Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22?з/819/86/21), ухвалу Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22?з/819/85/21), ухвалу Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22?з/819/86/21), ухвалу Верховного Суду від 29 липня 2021 року, ухвалу Верховного Суду від 27 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона» про захист прав споживача шляхом зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 26 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона» (далі - МКП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона») про захист прав споживача шляхом зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Зобов`язано МКП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона» переоформити особистий рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_3 (адреса споживача - АДРЕСА_1 ) на нового власника - ОСОБА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22 березня 2021 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Херсонського міського суду Херсонської області від 26 лютого 2021 року задоволено частково.

Виправлено описку в резолютивній частині рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 лютого 2021 року, а саме постановлено вважати правильним прізвищем особи, на ім`я якої відкрито особовий рахунок - ОСОБА_3 .

У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 03 червня 2021 року (апеляційне провадження № 22-ц/819/899/21) апеляційні скарги ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 лютого 2021 року залишено без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 03 червня 2021 року (апеляційне провадження № 22-ц/819/900/21) апеляційні скарги ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 березня 2021 року задоволено частково.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 березня 2021 року в частині відмови у внесенні виправлень у резолютивну частину рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 лютого 2021 року щодо адреси споживача скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Виправлено описку в резолютивній частині рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 лютого 2021 року, а саме ухвалено вважати правильною адресу споживача - АДРЕСА_2 .

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22-з/819/85/21) заяву ОСОБА_1 , подану його представником - ОСОБА_2 , про виправлення описки задоволено.

Виправлено описку, допущену у мотивувальній частині постанови Херсонського апеляційного суду від 03 червня 2021 року та зазначено правильний номер особового рахунку споживача, відкритого на первісного власника ОСОБА_3 - НОМЕР_1 , замість помилково зазначеного - НОМЕР_2 .

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22-з/819/86/21) у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої його представником - ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2 на постанову Херсонського апеляційного суду від 03 червня 2021 року та ухвали Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року залишено без руху та надано строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвалою Верховного Суду від 27 серпня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2 на постанову Херсонського апеляційного суду від 03 червня 2021 року та ухвали Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона» про захист прав споживача шляхом зобов`язання вчинити певні дії визнано неподаною та повернуто заявникам.

У вересні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2 на постанову Херсонського апеляційного суду від 03 червня 2021 року (апеляційне провадження № 22?ц/819/899/21), вступну та резолютивну частини ухвали Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22?з/819/85/21), вступну та резолютивну частини ухвали Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22?з/819/86/21), ухвалу Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22?з/819/85/21), ухвалу Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22?з/819/86/21), ухвалу Верховного Суду від 29 липня 2021 року, ухвалу Верховного Суду від 27 серпня 2021 року.

У касаційній скарзі, з врахуванням уточнень, надісланих заявником 22 вересня 2021 року та 23 вересня 2021 року, ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просять скасувати вказані судові рішення.

Щодо оскарження ухвали Верховного суду від 29 липня 2021 року, ухвали Верховного Суду від 27 серпня 2021 року, вступної та резолютивної частини ухвали Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22-з/819/85/21), вступної та резолютивної частини ухвали Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22-з/819/86/21).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Чинним ЦПК України не передбачено повноважень Верховного Суду щодо перегляду ухвал Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху та повернення касаційної скарги в касаційному порядку.

Крім того, як вбачається зі змісту касаційної скарги заявник порушує питання про скасування вступної і резолютивної частин ухвал суду апеляційної інстанції, що не передбачено положеннями ЦПК України, які регламентують повноваження суду касаційної інстанції, оскільки оскарженню підлягає ухвала як самостійний об`єкт касаційного оскарження, а не окремі її частини.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2 на ухвалу Верховного Суду від 29 липня 2021 року, ухвали Верховного Суду від 27 серпня 2021 року, вступну та резолютивну частини ухвали Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22-з/819/85/21), вступну та резолютивну частини ухвали Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22-з/819/86/21) слід відмовити.

Касаційна скарга в частині оскарження постанови Херсонського апеляційного суду від 03 червня 2021 року (апеляційне провадження № 22?ц/819/899/21), ухвали Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22?з/819/86/21), ухвали Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22?з/819/85/21) була подана з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки відправлена до Верховного Суду 09 вересня 2021 року.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки касаційна скарга, яка надсилалася раніше до Верховного Суду, була повернута ухвалою Верховного Суду від 27 серпня 2021 року.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, вважаємо за можливе його поновити.

Щодо внесення виправлень, допущених в ухвалах Верховного Суду від 29 липня 2021 року, 27 серпня 2021 року.

У прохальній частині касаційної скарги заявник просить виправити описки, допущені в ухвалах Верховного Суду від 29 липня 2021 року, 27 серпня 2021 року.

Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України Суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що вирішення питання про виправлення описок у судових рішеннях передбачає вчинення окремої процесуальної дії - подачі заяви про внесення виправлень, та, відповідно, розгляд вказаної заяви за правилами, передбаченими статтею 269 ЦПК України.

З огляду на це, вимоги щодо внесення виправлень в ухвали Верховного Суду не можуть бути розглянуті при розгляді поданої заявником касаційної скарги.

Крім того, ухвалою Верховного Суду від 14 вересня 2021 року заяву ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2 про виправлення описок в ухвалах Верховного Суду від 29 липня 2021 року та від 27 серпня 2021 року задоволено.

Виправлено описку, допущену в ухвалах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 липня 2021 року та від 27 серпня 2021 року, зазначивши замість помилкового «(апеляційне провадження № 22?ц/819/900/21)» правильно «(апеляційне провадження № 22?ц/819/899/21)». Виправлено описку, допущену в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 серпня 2021 року, зазначивши замість помилкового «вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 вересня 2020 року заявником не виконано» правильно «вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 липня 2021 року заявником не виконано».

Щодо оскарження ухвали Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22-з/819/85/21).

Касаційну скаргу в частині оскарження вказаного судового рішення мотивовано тим, що апеляційний суд не надіслав електронний примірник повного тексту вказаної ухвали до Єдиного реєстру судових рішень.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із оскаржуваного судового рішення, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності.

У відповідності до положень частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Описка - це помилка, яка пов`язана з неправильним написанням слів у тексті судового рішення. Виправленню підлягають виключно ті описки, які істотно впливають на суть прийнятого судового рішення та його виконання.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо) або мають технічний характер (тобто виникли в процесі виготовлення тексту рішення).

Суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку стосовно того, що в мотивувальній частині постанови Херсонського апеляційного суду від 03 червня 2021 року допущено описку в номері особового рахунку споживача, який відкритий на первісного власника ОСОБА_3 , замість правильного номеру «№ НОМЕР_1 », помилково вказано номер «№ НОМЕР_2 », та задовольнив заяву про виправлення описки.

Доводи заявника щодо невнесення повного тексту оскаржуваної постанови є безпідставними, оскільки відповідно до відомостей з Єдиного реєстру судових рішень повний текст ухвали Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22-з/819/85/21) опубліковано 19 липня 2021 року.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судом норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22?з/819/85/21) є необґрунтованою.

Щодо оскарження ухвали Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22-з/819/86/21).

Касаційну скаргу в частині оскарження вказаного судового рішення мотивовано тим, що апеляційний суд не надіслав електронний примірник повного тексту вказаної ухвали до Єдиного реєстру судових рішень.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із оскаржуваного судового рішення, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності.

Згідно статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Таким чином, способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення і додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках і за умов, вичерпний перелік яких передбачений статтею 270 ЦПК України. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд має право відмовити в його ухваленні, постановивши відповідну ухвалу.

Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що ухвалення додаткового рішення можливе судом за умови не ухвалення рішення стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення.

Встановивши, що заява ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення свідчить про її незгоду з викладенням описової частини постанови Херсонського апеляційного суду від 03 червня 2021 року в частині викладення змісту позовної заяви, а також щодо допущених помилок в мотивувальній частині постанови в зазначенні номеру особового рахунку споживача, яка сама по собі не може свідчити про існування правових підстав, визначених статтею 270 ЦПК України для ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви.

Доводи заявника щодо невнесення повного тексту оскаржуваної постанови є безпідставними, оскільки відповідно до відомостей з Єдиного реєстру судових рішень повний текст ухвали Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22-з/819/86/21) опубліковано 19 липня 2021 року.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судом норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22?з/819/86/21) є необґрунтованою.

Щодо оскарження постанови Херсонського апеляційного суду від 03 червня 2021 року (апеляційне провадження № 22-ц/819/899/21).

У касаційній скарзі заявник просить скасувати постанову апеляційного суду, посилаючись на необхідність внесення змін до мотивувальної частини вказаної постанови та виправлення описок, допущених апеляційним судом.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом позову в цій справі є зобов`язання керівництва МКП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона» переоформити на ім`я ОСОБА_1 особистий рахунок № НОМЕР_1 з оплати комунальних послуг централізованого водопостачання та водовідведення, зареєстрований за частиною 36/100 житлового будинку по АДРЕСА_2 , заключити із ОСОБА_1 договір з житлово-комунальних послуг водопостачання та водовідведення.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Ураховуючи наведене, справа є незначної складності, не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про малозначність справи.

Переглядаючи справи в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у такій справі підлягають касаційному оскарженню.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_2 подали касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої, частиною четвертою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження.

Поновити ОСОБА_1 та його представнику - ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження постанови Херсонського апеляційного суду від 03 червня 2021 року (апеляційне провадження № 22?ц/819/899/21), ухвали Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22?з/819/85/21), ухвали Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22?з/819/86/21).

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2 на постанову Херсонського апеляційного суду від 03 червня 2021 року (апеляційне провадження № 22?ц/819/899/21), вступну та резолютивну частини ухвали Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22?з/819/85/21), вступну та резолютивну частини ухвали Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22?з/819/86/21), ухвалу Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22?з/819/85/21), ухвалу Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року (апеляційне провадження № 22?з/819/86/21), ухвалу Верховного Суду від 29 липня 2021 року, ухвалу Верховного Суду від 27 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона» про захист прав споживача шляхом зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян