набрало чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/777/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2021 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - Березнікова О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Собчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Сальник Н.А. до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за нею право власності право власності на житловий будинок з господарськими

будівлями та спорудами, який розміщений в АДРЕСА_1 та присадибна земельна ділянка, площею 0,20 га., яка розміщена в АДРЕСА_1 .

В позові посилається на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка позивачки ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку та земельної ділянки бід цим будинком. Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, позивачу було відмовлено у зв`язку з наявністю інших спадкоємців, а саме відповідачів.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представник подала заяву про розгляд справи без її участі, де зазначила, що позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити з підстав викладених в позові.

В судове засідання відповідачі не з`явилися, надали через канцелярію суду заяви про проведення розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову на підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка смт. Чаплинка. Каховського району Херсонської області, є дружиною ОСОБА_5 , 1945 року народження, про що свідчить свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 від 10.10.1964.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_2 видане Чаплинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 21.06.2016.

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 28.08.2018 прийнятого у справі № 665/432/18 встановлено факт реєстрації шлюбу 10 жовтня 1964 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті чоловіка позивачки ОСОБА_5 залишилася спадщина, яка складається із житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 та з присадибної земельної ділянки, площею 0,20 га., із цільовим призначенням: обслуговування житлового будинку, та яка розміщена на території Чаплинської селищної ради Херсонської області.

На вищевказане домоволодіння правовстановлюючі документи відсутні, оскільки вказане домоволодіння збудоване до 5 серпня 1992 року, що підтверджується свідоцтвом про забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР 1969 року, виданого на ім`я ОСОБА_5 та технічним паспортом, у графі «рік забудови» значиться «1972» та у подальшому з 1973 по 1991 рік було збудовано прибудови до будинку та господарські споруди.

Відповідно до статті 86 ЦК УРСР визначено те, що право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

За пунктом 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 № 95, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Тобто, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року, якщо їх відповідність вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил підтверджується технічним паспортом, складеним за результатами технічної інвентаризації.

Домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 68,2 кв.м., з них: житлова - 47,9 кв.м., та допоміжна (підсобна) -20,3 кв.м., згідно із технічним паспортом були побудовані у період з 1972 до 05 серпня 1992 року, з дозволу виконавчого комітету Чаплинської районної ради народних депутатів відповідно до затвердженого генерального плану.

Відтак набуття права власності на вказане домоволодіння відбулося до 05 серпня 1992 року, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, якою не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 05 серпня 1992 року.

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних жилих будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. У технічному паспорті на спірний будинок у графі «рік побудови» зазначено «1972», тобто, спірний будинок із прибудовами та господарськими спорудами побудовано до 05 серпня 1992 року, а отже ОСОБА_5 набув за життя право власності на вказане домоволодіння.

Окрім того, у 1968 році ОСОБА_5 було надано присадибну земельну ділянку, площею 0,20 га., для будівництва житлового будинку, яку останній у 1998 році приватизував, що підтверджує державний акт на право приватної власності на землю серії ХС-ХУПІ - 1 № 000369 від 24.04.1998, виданого на ім`я спадкодавця ОСОБА_5 .

Тобто належність спадкодавцю спадкового майна в судовому засіданні підтверджено.

Крім того, діти позивачки ОСОБА_1 та спадкодавця - відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , спадщину, яка залишилася після смерті батька оформляти відмовляються, від своїх часток відмовляються на користь матері - позивачки ОСОБА_1 , про що зазначили у своїх заявах про визнання позову.

Позивачка зверталась до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, однак їй було відмовлено у зв`язку з наявністю інших спадкоємців, а саме відповідачів, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Стаття 1268 ЦК України регламентує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_5 за життя набув право власності на спірний житловий будинок та земельну ділянку під ним. Позивачка спадщину після смерті чоловіка прийняла та звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі цього свідоцтва нотаріус відмовила. Відповідачі відмовилися від своїх часток на користь матері.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за нею права власності на спірне майно в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розміщений в АДРЕСА_1 та присадибну земельну ділянку, площею 0,20 га., яка розміщена в АДРЕСА_1 , після смерті чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Березніков