Справа № 452/2560/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"10" вересня 2021 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої судді Карнасевич Г.І.,

з участю секретаря Страхоцької Т.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про зняття арешту з майна.

В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що у провадженні Самбірського міськрайонного суду Львівської області перебувала цивільна справа №2- 809/2010 р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на спадкове майно та визнання частково недійсними договорів купівлі - продажу.

В ході розгляду даної справи в порядку забезпечення позову Самбірським міськрайонним судом Львівської області було винесено ухвалу від 12.06.2009 року, якою накладено арешт на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

23.06.2010 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області ухвалено рішення по даній справі, позов задоволено, та яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 17.11.2011 року.

Після набрання рішенням законної сили, ОСОБА_1 зареєструвала свої права на власність, однак розпорядитися належним їй майном на даний час немає можливості, оскільки арешт знятий не був.

А тому просить постановити рішення яким:

- скасувати заходи забезпечення позову у справі за її позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на спадкове майно та визнання частково недійсними договорів купівлі - продажу, накладені згідно ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12.06.2009 року про арешт на житлові будинки та належні до них господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити повністю.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засіданні не з`явилася, представила суду заяву в якій позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, викликана, про поважність причин неявки не повідомлено.

Суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що у провадженні Самбірського міськрайонного суду Львівської області перебувала цивільна справа №2- 809/2010 р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на спадкове майно та визнання частково недійсними договорів купівлі - продажу.

В ході розгляду даної справи в порядку забезпечення позову Самбірським міськрайонним судом Львівської області було винесено ухвалу від 12.06.2009 року, якою накладено арешт на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

23.06.2010 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області ухвалено рішення по даній справі, позов задоволено, та яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 17.11.2011 року.

Після набрання рішенням законної сили, ОСОБА_1 зареєструвала свої права на власність, однак розпорядитися належним їй майном на даний час немає можливості, оскільки арешт знятий не був.

Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена свого права власності чи обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Нормою статті 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 15.05.2013 року у справі № 6-26 цс 13, вимоги особи, що грунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. У п. 2 постанови Пленуму ВССУ від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що на даний час відсутні будь - які підстави існування арешту нерухомого майна, право власності на вищевказане майно було набуто позивачем правомірно у спосіб визначений законом. Отже, ОСОБА_1 є добросовісним власником майна, а тому дія обтяження на її майно є протиправною і такою, що порушує її право власності на вільне володіння, користування та розпорядження майном, а тому накладений арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 158, 263-265, 267, 282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про зняття арешту з майна задовольнити повністю.

Заходи забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на спадкове майно та визнання частково недійсними договорів купівлі - продажу, накладені згідно ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 червня 2009 року про арешт на житлові будинки та належні до них господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

На рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя