Номер провадження: 22-з/813/308/21
Номер справи місцевого суду: 2-685/10
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

29.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд, в особі судді Сегеди С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Дришлюка А.І. та Громіка Р.Д. у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Морський транспортний банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2010 року,

встановив:

Постановою Верховного Суду від 02.12.2020 року скасовано постанову Одеського апеляційного суду від 23.07.2019 року, в частині стягнення процентів, пені штрафів за недодержання графіка погашення основної заборгованості та в частині задоволених позовних вимог ВАТ «Морський транспортний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентів, пені, штрафів, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Справа була розподілена колегії суддів Одеського апеляційного суду під головуванням судді Ващенко Л.Г., однак рішенням Вищої ради правосуддя № 1612/0/15-21 від 20.07.2021 року суддю ОСОБА_3 було звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку. У зв`язку з наведеним, справа була розподілена повторно.

На підставі вищевикладеного, 12.08.2021 відбувся повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, яким було визначено головуючого у справі ОСОБА_4 , суддів-членів Цюру Т.В., Князюка О.В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2021 суддів Цюру Т.В. та Князюка О.В. було замінено на членів постійно діючої колегії - Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М. (т. 2, а.с. 111-112, 117-118).

22.09.2021 ОСОБА_1 подав заяву про відвід головуючого судді Дришлюка А.І. та судді Князюка О.В. Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що суддями були допущені систематичні свідомі та навмисні ігнорування та нехтування вимог законодавства, у тому числі постанов Верховного Суду, порушення принципів цивільного судочинства та присяги судді. Зокрема, суддя Князюк О.В. допустив вказані порушення при розгляді справи № 520/14750/19, а суддя Дришлюк А.І. при розгляді справ № 522/18188/17, № 520/14487/19. При цьому, заявник зазначив, що суддя безпідставно поставив під сумнів, що заявник є людиною з інвалідністю та щодо документів підтверджуючих це в справі № 520/15324/19.

23.09.2021 ОСОБА_1 подав заяву про відвід суддів Дришлюка А.І. та Громіка Р.Д. на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2021. В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 послався на аналогічні обставини, викладені в заяві від 22.09.2021. А саме заявник зазначив щодо порушеннями суддями вимог законодавства, ігнорування постанов Верховного Суду, порушення принципів цивільного судочинства та присяги судді. Зокрема, заявник зазначив, що суддя Громік Р.Д. допустив вказані порушення при розгляді справи № 520/14750/19, а суддя Дришлюк А.І. - при розгляді справ № 522/18188/17, № 520/14487/19, № 520/15324/19.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.09.2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Князюка О.В. у цивільній справі №2-685/10 (провадження №22-ц/813/5101/21) було залишено без розгляду, а заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Дришлюка А.І. та Громіка Р.Д. у цивільній справі №2-685/10 (провадження №22-ц/813/5101/21) визнано необґрунтованою (т.2, а.с. 129-132), а справу передано до канцелярії Одеського апеляційного суду для визначення складу суду для розгляду заяви про відвід суддів Дришлюка А.І. та Громіка Р.Д.

Автоматизованою системою документообігу суду в порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України, визначено суддю Сегеду С.М. для вирішення питання про відвід суддів (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2021 року) (т.2, а.с. 134).

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заявленого відводу, вважаю, що заява ОСОБА_1 про відвід суддів Дришлюка А.І. та Громіка Р.Д. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відносно заяви про відвід судді Громіка Р.Д. в зв`язку з допущенням порушень законодавства в справі № 520/14750/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «МТБ Банк» про відшкодування моральної шкоди, слід зазначити, що суддя Громік Р.Д. не приймав участь у вказаній справі, з огляду на що підстави для відводу судді Громіка Р.Д. відсутні.

Відносно заяви про відвід головуючого судді Дришлюка А.І., слід зазначити, що у відповідності до ч. 3 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Предмет розгляду справи № 522/18188/17 - позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа ОСОБА_5 , про визнання кредитного договору недійсним. Вказана справа розглядалась колегією Одеського апеляційного суду в складі головуючого судді Черевка П.М., суддів Дришлюка А.І., Драгомерецького М.М. Постанова апеляційного суду від 03.04.2019 була скасована постановою КЦС ВС від 25.11.2020 та справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Предмет розгляду справи № 520/14487/19 - позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «МТБ Банк», Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту з майна Вказана справа розглядалась колегією Одеського апеляційного суду в складі головуючого судді Драгомерецького М.М., суддів Дришлюка А.І., Громіка Р.Д. Постанова апеляційного суду від 24.12.2020 набрала законної сили та не скасовувалась судом касаційної інстанції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що за обставинами даної справи предметом розгляду є матеріально-правові вимоги позивача (ВАТ «Морський транспортний банк») до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту.

Враховуючи вищенаведене, та враховуючи, що предметом розгляду вище вказаних справ є різні матеріально-правові вимоги з різних підстав, заява про відвід суддів є необґрунтованою.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що заявляючи відвід заявник повинен навести об`єктивні причини щодо наявності в діях судді фактору зацікавленості в результаті розгляду справи або ж навести дійсні обставини, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Разом з тим, заявником такі обставини не були наведені, з огляду на що апеляційний суд визнав необґрунтованим відвід.

Щодо посилань заявника на порушення в справі № 520/15324/19 за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Гумуржи Д.М. заступника начальника Головного територіального управління юстиції в Одеській області з питань державної виконавчої служби начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Сауляк Р.В. начальника Головного територіального управління юстиції в Одеській області про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до інформації, яка міститься в комп`ютерній програмі електронного документообігу Д3 в Одеському апеляційному суді, ОСОБА_1 в рамках вище зазначеної справи подав апеляційну скаргу на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 24 березня 2021 року. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2021 р. справа була передана для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді Громіка Р.Д., суддів Дришлюка А.І., Драгомерецького М.М. Ухвалою судді Громіка Р.Д. від 29.04.2021 апеляційна скарга була залишена без руху. Ухвалою від 13.05.2021 у відкритті провадження було відмовлено. Вказана постанова була оскаржена до суду касаційної інстанції. Ухвалою КЦС ВС від 02.06.2021 у відкритті касаційного провадження було відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, враховуючи вищенаведені обставини справи в сукупності, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 Правил організації ефективного цивільного судочинства в розумінні пункту 5 частини 1 статті 36 Цивільного процесуального кодексу України не може визнаватись «іншими обставинами, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді» обставина розгляду в минулому суддею справи, в якій брали участь ті самі сторони та/або іншого спору, який виник з суміжних, пов`язаних або інших правовідносин, якщо це рішення не було скасовано.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За правилами ст. 36 ЦПК України, якою врегульовані підстави для відводу судді, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція).

Дослідивши питання безсторонності суддів з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28.11.2002 року, зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці.

Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

Також слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., серед інших рішення у справах: «Білуха проти України» від 09.11.2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року, п.п.103,107).

Крім викладеного, Одеський апеляційний суд зазначає, що згідно із практикою ЄСПЛ, при оцінці безсторонності і неупередженості суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

По даній справі заявлений відвід суддям не має правового обґрунтування, наявність передбачених пунктом 5 частини 1 статті 36 ЦПК України підстав для відводу суддів не встановлено, у зв`язку з чим процесуальні підстави для задоволення заяви про відвід відсутні.

Інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді заявником не наведено.

Таким чином, оскільки відсутні підстави для відводу суддів Дришлюка А.І. та Громіка Р.Д., що містяться в національному законі, а також відсутні будь-які прояви упередженості вказаних суддів або їх особистих переконань з суб`єктивної точки зору та будь-які правомірні сумніви в безсторонності суддів з об`єктивної точки зору при розгляді процесуальних питань вважаю, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Суд звертає увагу на те, що діючи в рамках дозволеної поведінки права на відвід суддів, учасники процесу повинні використовувати це право з метою, що не протирічить цілям правосуддя а саме: не затягувати процес та не перешкоджати його здійсненню, а добросовісно користуватися процесуальними правами.

З огляду на викладене, та враховуючи, що доказів, які б вказували на упередженість або необ`єктивність суддів в цій справі заявником відводу не надано, то підстав для відводу суддів Дришлюка А.І. та Громіка Р.Д. у справі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40, 39, 40 ЦПК України, суддя

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддям: Дришлюку А.І. та Громіку Р.Д. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда