КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Матвієнко Ю.О., Шебуєва В.А.,

секретар Ющенко Я.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Київблагоустрій", третя особа: Громадська організація "Правозахисна організація "Боротьба з корупцією в Україні", про витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства "Київблагоустрій", третя особа: Громадська організація "Правозахисна організація "Боротьба з корупцією в Україні", згідно з яким просив: витребувати на його користь із незаконного володіння відповідача транспортний засіб марки ЗАЗ,модель 110557, 2006 року випуску, білого кольору, тип пікап - В вантажний, державний номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказував, що 22.11.2016 року він приїхав у справах до центру міста Києва на автомобілі, яким користувався на підставі нотаріально посвідченої довіреності, та припаркував означений транспортний засіб на вулиці Грушевського у м. Києві.

Приблизно о другій половині дня, повернувшись до автомобіля він виявив, що невідомі особи погрузили автомобіль на евакуатор, а на вимоги позивача надати йому можливість від'їхати автомобілем, ніяким чином не відреагували та поїхали в невідомому напрямку. Після зазначених подій позивач займався пошуком автомобіля та з`ясував, що автомобіль після його евакуації з вул. Грушевського в м. Києві знаходиться у відповідача на майданчику для зберігання безхазяйного майна.

При цьому, позивач вказував, що він звертався до відповідача із проханням повернути автомобіль, проте оскільки його прохання не були задоволені, він звернувся за допомогою до третьої особи.

За вказаних обставин, а також посилаючись на порушення своїх прав, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06.11.2017 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 43-47).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушенням норма матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Так, в обґрунтування доводів апеляційної скарги, позивач вказує, що у порушення вимог ЦПК України судом першої інстанції не були досліджені письмові докази для встановлення у судовому засіданні фактів, якими обгрунтовувалися заявлені вимоги чи заперечення, що підлягали встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому, зауважував, що суд першої інстанції після заслуховування пояснень сторін та третьої особи, які брали участь у судовому засіданні, не встановив порядку з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обгрунтовували свої доводи (а.с. 50-52).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.11.2017 року відкрито апеляційне провадження (а.с. 57).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.11.2017 року призначено справу до розгляду (а.с. 58).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.12.2017 року зупинено провадження у справі до вирішення розгляду справи в Окружному адміністративному суді м. Києва за № 826/13630/17 (а.с. 81, 82).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.06.2018 року поновлено провадження у справі (а.с. 98, 99).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.08.2018 року зупинено апеляційне провадження у справі до вирішення справи у Київському апеляційному адміністративному суді за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання незаконним рішення в частині п. 13.3 Правил благоустрою м. Києва (а.с. 115, 116).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23.06.2021 року поновлено провадження у справі (а.с. 152, 153).

Учасники справи у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомили.

Разом з тим, враховуючи тривалий розгляд даної справи, а також положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, автомобіль марки «ЗАЗ», державний номер НОМЕР_1 згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить на праві власності ОСОБА_3 .

26.03.2015 року ОСОБА_3 видав нотаріально посвідчену довіреність, за якою вказаним автомобілем має право розпоряджатись ОСОБА_1 .

30.03.2016 року ОСОБА_1 було вручено припис №1605594 за порушення п.13.3.1 Правил благоустрою м.Києва за адресою: Печерський район, вул. Грушевського,5 (біля Верховної Ради) та запропоновано усунути порушення шляхом надання проектно-дозвільної документації на розміщення пересувного засобу купівлі (автокав`ярня) в термін один робочий день, в разі відсутності інформації, автокав`ярню демонтувати власними силами. В разі невиконання вимог припису будуть вжиті заходи згідно чинного законодавства.

Листом від 21.11.16 року за №064/11303 Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) надав доручення КП «Київблагоустрій» вжити заходи шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, в тому числі і автомобіля з продажу кави (державний номер НОМЕР_1 ) за адресою: вул. М. Грушевського, 5 (біля Верховної Ради України).

З копії акту №93 проведення демонтажу від 22.11.2016 року вбачається, що працівниками КП «Київблагоустрій» проведений демонтаж авто, державний номер НОМЕР_1 з продажу кави в Печерському районі, вул. Грушевського,5 (біля Верховної Ради) на підставі припису №1605594 від 30.03.2016 року та доручення ДМБ ЗПС №591/11-16 від 21.11.2016.

При цьому, у відповідності до листа КП "Київблагоустрій" за № 043-327 від 01.03.2017 року транспортний засіб у вигляді демонтованого майна було передано на майданчик № 1 зберігання безхазяйного майна згідно прибуткової накладної № 93 від 22.11.2016 року.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для витребування майна від відповідача, посилався на те, що він безпідставно та незаконно утримує спірне майно.

Так, положеннями ст. 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зазначений засіб захисту права власності застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває з його володіння.

Позивачем за віндикаційним позовом може бути неволодіючий власник (фізичні і юридичні особи, держава і територіальні громади в особі уповноважених ними органів). Водночас законодавство надає право звертатися з вимогами про витребування майна з чужого незаконного володіння не лише власникам, а й іншим особам, у яких майно власника перебувало у законному володінні за відповідною правовою підставою ("титулом").

Відповідачем за віндикаційним позовом має бути незаконний володілець майна власника, який може і не знати про неправомірність свого володіння та утримання такого майна. При цьому незаконними володільцями вважаються як особи, які безпосередньо неправомірно заволоділи чужим майном, так і особи, які придбали майно не у власника, тобто у особи, яка не мала права ним розпоряджатися.

Таким чином, предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном невласника про повернення індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння. Важливою умовою звернення з віндикаційним позовом є відсутність між позивачем і відповідачем зобов`язально-правових відносин.

Разом з тим, як передбачено пунктом 13.3.1 Правил благоустрою міста Києва, що прийняті Рішенням Київської міської ради від 2512.2008 року за №1051/1051 (із подальшими змінами), у разі виявлення самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т. ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (автомагазини, автокафе, автокав`ярні, авторозвозки, автоцистерни, лавки-автопричепи, візки, спеціальне технологічне обладнання (низькотемпературні лотки-прилавки) тощо) (далі - засоби пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі), об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи) уповноважені особи Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київблагоустрій" (далі - КП "Київблагоустрій) вносять припис його власнику (користувачу або особі, яка здійснила розміщення (встановлення)) з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до абзаців другого і третього цього підпункту.

Малі архітектурні форми, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності мають бути демонтовані протягом трьох днів з моменту отримання припису, крім тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, відсутніх в матеріалах єдиної цифрової топографічної основи території міста Києва, демонтаж яких має бути здійснений протягом одного дня з моменту отримання припису.

Протягом зазначеного у приписі строку власник (користувач або особа, яка здійснила розміщення (встановлення)) зобов`язаний за власний рахунок здійснити демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, демонтаж (переміщення) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та провести відновлення порушеного благоустрою на місці їх розміщення (встановлення).

У разі невиконання припису уповноважена особа, яка внесла припис, у триденний строк складає протокол про адміністративне правопорушення за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 13.3.2 Правил у разі якщо власники (користувачі або особи, які здійснили розміщення (встановлення)) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі не здійснили демонтаж в строки, зазначені в приписі, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районні в місті Києві державні адміністрації вживають заходів щодо демонтажу самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, а Департамент промисловості та розвитку підприємництва - щодо демонтажу об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на підставі рішень, зазначених у підпункті 13.3.3 пункту 13.3 цих Правил, за кошти міського бюджету або з інших джерел, не заборонених законодавством, з наступним відшкодуванням усіх витрат згідно з абзацом 3 цього підпункту.

У разі якщо власник (користувач або особа, яка здійснила розміщення (встановлення)) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, не здійснює демонтаж (переміщення) цього засобу в строки, зазначені в приписі, Департамент промисловості та розвитку підприємництва, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) негайно вживають заходів щодо організації демонтажу (переміщення) самовільно розміщеного (встановленого) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі на підставі рішень, зазначених у підпункті 13.3.3 пункту 13.3 цих Правил, за кошти міського бюджету або з інших джерел, не заборонених законодавством, з наступним відшкодуванням усіх витрат згідно з абзацом 3 цього підпункту.

У випадках, зазначених в абзацах першому і другому цього підпункту, всі витрати на проведення демонтажу (переміщення), перевезення, розвантаження, зберігання малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі підлягають відшкодуванню власником (користувачем або особою, яка здійснила розміщення (встановлення)) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі.

У випадках, зазначених в абзацах першому і другому цього підпункту, відновлення порушеного благоустрою здійснює власник (користувач або особа, яка здійснила розміщення (встановлення)) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі у дводенний строк з моменту демонтажу (переміщення) такого об`єкта (засобу) або відшкодовує балансоутримувачу території витрати на його відновлення.

Як передбачено п. 13.3.3 Правил, рішення про демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі приймається Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районними в місті Києві державними адміністраціями, Департаментом промисловості та розвитку підприємництва (щодо об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі).

Рішення про демонтаж (переміщення) самовільно розміщеного (встановленого) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі приймається Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаментом промисловості та розвитку підприємництва.

Для проведення демонтажу малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі створюється комісія у складі представників Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та/або структурного підрозділу з питань контролю за благоустроєм районної в місті Києві державної адміністрації, Департаменту промисловості та розвитку підприємництва (у разі демонтажу об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі), підприємства, яке здійснює демонтаж, перевезення, зберігання малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, представника міліції, власника (користувача або особи, яка здійснила розміщення (встановлення)) (у разі його присутності).

Для проведення демонтажу (переміщення) засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі створюється комісія у складі представників Департаменту промисловості та розвитку підприємництва, структурного підрозділу з питань контролю за благоустроєм районної в місті Києві державної адміністрації та/або Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища, підприємства, яке здійснює демонтаж (переміщення), перевезення, зберігання засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, представника міліції, власника (користувача або особи, яка здійснила розміщення (встановлення)) (у разі його присутності).

У відповідності до п. 13.3.4 Правил після складання акта демонтажу (переміщення) мала архітектурна форма, тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкт сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засіб пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі опечатується (окрім об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі) та перевозиться на майданчик тимчасового зберігання, де передається відповідальній особі під розпис в акті демонтажу (переміщення).

При цьому, згідно з п. 13.3.5 Правил демонтовані малі архітектурні форми, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкти сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі повертаються власнику (користувачу) на підставі акта приймання-передачі після відновлення благоустрою на місці їх самовільного розміщення (встановлення) та відшкодування витрат з їх демонтажу, перевезення, розвантаження та зберігання в установленому порядку.

Демонтовані (переміщені) засоби пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі повертаються власнику (користувачу) у присутності працівника міліції на підставі акта приймання-передачі після відновлення благоустрою на місці їх самовільного розміщення (встановлення) та відшкодування витрат з демонтажу (переміщення), перевезення, розвантаження та зберігання в установленому порядку.

У разі, якщо від власника (користувача) не надходить заява про повернення демонтованої (переміщеної) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі зазначене майно може бути реалізоване відповідно до законодавства України.

Тобто, чинним законодавством передбачено чіткий порядок повернення майна, вилученого під час демонтажу.

При цьому, як встановлено рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.02.2020 року у справі № 826/13630/17, Правила благоустрою м. Києва, у тому числі й п. 13.3 цих Правил, прийняті Київською міською радою у межах наданих їй повноважень, належним чином доведені до населення та є чинними.

У свою чергу, у відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено вимогами ст.ст. 77, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Однак, будь-яких доказів того, що позивач звертався до відповідача з прохання повернути йому транспортний засіб, який був демонтований за порушення Правил благоустрою міста Києва, матеріали справи не містять.

За вказаних обставин, а також враховуючи те, що автомобіль не перебуває у власності відповідача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю.

З вищенаведеного вбачається, що доводи апелянта щодо незаконності оскаржуваного рішення не грунтуються на вимогах закону, суперечать наявним у справі доказам та фактичним обставин справи, а отже не спростовують та не впливають на законність і обгрунтованість ухваленого судом рішення.

Крім цього, наведені в апеляційній скарзі доводи, які на думку скаржника, є підставою для скасування рішення суду, є тотожними із його поясненнями на обгрунтування позовних вимог, ці доводи були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, яким суд надав грунтовну оцінку, яка узгоджується з вимогами закону і з якою у суду апеляційної інстанції відсутні підстави не погодитися.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

При цьому, у зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення понесені відповідачем судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Київблагоустрій", третя особа: Громадська організація "Правозахисна організація "Боротьба з корупцією в Україні", про витребування майна з чужого незаконного володіння - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 27 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді Ю.О. Матвієнко

В.А. Шебуєва