Справа № 686/3772/21
Провадження № 2/686/2858/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

при секретарі Антосєві В.П.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ПП ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарм Голд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, про стягнення вартості подарункового сертифікату, -

встановив:

10 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПП ОСОБА_3 , ТОВ «Шарм Голд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, про стягнення вартості подарункового сертифікату в сумі 243 000 грн. 00 коп.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 16 лютого 2020 року в ювелірному салоні В2В Jeweiry, який був розміщений в м. Хмельницькому по вул. Подільській, 85, нею були придбані, так звані, подарункові сертифікати вартістю 243 000 грн. і 1 000 грн. За придбання сертифікатів нею було сплачено 9 979,55 доларів США, що еквівалентно 244 000 грн.

На даний час вказаний ювелірний салон в м. Хмельницькому припинив свою роботу з продажів, в тому числі, і ювелірних виробів.

Як зазначено на подарунковому сертифікаті, після його придбання, позивачкою отримано право на придбання виробів із срібла на зазначену вартість подарункового сертифікату. Сума зазначеної вартості сертифікату оплачується додатково. Якщо сума нижче вартості сертифікату, різниця не повертається. Подарунковий сертифікат не підлягає грошовому поверненню і не відновлюється у випадку його втрати. Строк дії сертифікату для отримання бонусів 365 днів, а для отримання товару - необмежено.

Позивачка стверджує, що сертифікат вартістю 1 000 грн. був вилучений ювелірним салоном В2В Jeweiry, на користь покупки.

Також, ОСОБА_1 зазначає, що відповідач ОСОБА_3 є власником мережі ювелірних салонів В2В Jeweiry, що підтверджується даними кримінального провадження № 0000134, публікацій в засобах масової інформації. ОСОБА_3 до даного часу в засобах масової інформації заохочує ставати клієнтами так званого проекту В2В Jeweiry визнаючи те, що він є власником мережі ювелірних салонів, через які реалізуються ювелірні вироби Ладижинського заводу ювелірних виробів «Шарм Голд». Власником заводу за даними Реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є ОСОБА_3 .

Провести покупку подарункового сертифікату позивачку спонукали продавці ювелірного салону, які активно заохочували стати клієнтом проекту В2В Jeweiry. Запевняли, що після покупки сертифікатів та ювелірних виробів, вона буде отримувати виплати, які залежать від розміру покупки і виду виробів, показували таблиці з відсотками для виплат, що стояли на вітринах. Дали брошуру, де, також, були прописані розміри відсотків бонусних виплат. Весь магазин був насичений недобросовісною рекламою - крім таблиць з вітрин і брошур в приміщені висіли плакати з інформацією про обіцяні виплати бонусів, з великого монітора транслювали звернення ОСОБА_3 , де він закликав людей робити покупки в магазинах мережі і розповідав про належний до виплат кешбек, а також показував людей, які є задоволеними клієнтами і щасливими володарями путівок, машин та інших коштовних призів. До всіх виробів, що були на вітринах, були прикріплені бірки, на яких були зазначені два числа - ціна і розмір бонусів, що мав би бути виплачений покупцю. Кешбек був обіцяний в сумі 9,5%.

Також, ОСОБА_1 зазначає, що у подарунковому сертифікаті дослівно зазначено: «подарунковий сертифікат не підлягає грошовому відшкодуванню, не відновлюється у випадку його втрати. Сертифікат дає право на разову оплату товару». Вказані умови, на думку позивачки, обмежують її права та є несправедливими.

Також, на думку позивачки, відповідачами порушені вимоги ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» (заборона нечесної підприємницької практики), зокрема в результаті недобросовісної реклами відповідачів ОСОБА_1 була введена в оману, що спонукало її дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку вона б не погодилася, шляхом надання неправдивої і неповної інформації, в тому числі, і ненадання інформації щодо якості та виду ювелірних виробів, які можна було придбати за подарунковий сертифікат.

Відповідачами також були порушені вимоги ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»

У зв`язку з наведеним, позивачка просить суд стягнути номінальну вартість подарункового сертифікату в солідарному порядку з ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Шарм Голд» в розмірі 243 000 грн.

Ухвалою суду від 15 лютого 2021 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

16 березня 2021 року представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, надіслав до суду письмові пояснення з приводу позову, де зазначив, що «Подарунковий сертифікат» № 832301, хоча і містить суто формальні ознаки облігації, не є, і не може бути облігацією, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», облігації можуть існувати виключно у бездокументальній формі. Крім того, з «Подарункового сертифікату» № 832301 не можливо встановити ким саме він був проданий позивачці, а, відповідно, не можливо встановити особу, яка брала на себе зобов`язання у зв`язку з його продажем та розповсюдженням. У зв`язку з наведеним, представник третьої особи у вирішенні спору поклався на розсуд суду.

22 березня 2021 року представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що повністю заперечує проти позову та вважає заявлені позовні вимоги немотивованими, необґрунтованими та такими, що не підтверджуються жодними доказами, з наступних підстав: позивач не надає жодного підтверджуючого документу того, що за адресою АДРЕСА_1 , розташований ювелірний салон В2В Jewelry і власником цього приміщення є ОСОБА_3 ; окрім того, не зрозуміло звідки у ОСОБА_1 така сума коштів, при цьому вказана сума не підтверджується жодними доказами, зокрема декларацією про майновий стан; також, не підтвердженим є факт купівлі ОСОБА_1 подарункового сертифіката, оскільки до позовної заяви не долучено ані договору купівлі-продажу, де зазначено, що в ОСОБА_3 та салону В2В Jewelry є обов`язок виплатити позивачу кошти, ані жодної квитанції. Також вказує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000134 (на матеріали якого посилається позивачка) жодними даними не підтвердило, що ОСОБА_3 має відношення до В2В Jewelry, та його ніколи і ніхто повідомляв про підозру, в якій зазначалося б, що він має відношення до В2В Jewelry, крім того, обвинувальний акт ще навіть не скерований до суду і відповідно жодне судове рішення, постановлене іменем України не встановлює винуватість ОСОБА_3 . Тобто, позивачем в позовній заяві не наведено жодних доказів того, що ОСОБА_3 є власником проекту В2В Jewelry. Таким чином, належних, допустимих, достовірних, доказів того, що ОСОБА_3 є власником проекту (магазину, салону) В2В Jewelry позивачем не надано, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на припущеннях позивача.

Також, представник відповідача у відзиві зазначає, що ОСОБА_1 не надала жодних доказів того, що реклама магазину В2В Jewelry була недобросовісно в розумінні ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», в тому числі, рішень відповідних компетентних органів про визнання реклами недобросовісною; позивач посилаючись на ведення її в оману працівниками салону В2В Jewelry, не надала суду доказів порушення кримінального провадження про вчинення проти неї злочину, де б підозрюваним, в тому числі, був ОСОБА_3 ; позивачем при поданні позову про стягнення вартості подарункового сертифіката не зазначено способи захисту прав та інтересів, які не суперечить закону і які позивач просить визначити у рішенні; не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини; не долучено жодного документа, який би підтверджував суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи.

25 червня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 збільшив розмір позовних вимог, та просив суд: залучити до участі у справі в якості співвідповідача ТОВ «Голдсіті» (); договір купівлі-продажу подарункового сертифікату, укладений ОСОБА_1 в ювелірному магазині В2В Jewelry, визнати недійсним; стягнути в солідарному порядку з відповідачів моральну шкоду в сумі 100 000 грн.

В підготовчому засіданні 03 червня 2021 року суд відмовив у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ТОВ «Голдсіті» (), оскільки представником позивача не було доведено, що дане Товариство має відношення до предмету спору у даній справі, не зазначено якими діями (бездіяльністю) ТОВ «Голдсіті» було порушено права чи законні інтереси позивачки, та з метою недопущення затягування розгляду справи.

Ухвалою суду від 09 вересня 2021 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали збільшенні вимоги позову, просили позов задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача ПП ОСОБА_3 - Музика О.Б. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила з підстав, зазначених у відзиві на позов.

Представник відповідача ТОВ «Шарм Голд» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, жодних заяв, клопотань чи відзиву на позов до суду не подав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку в судове засідання не з`явився, у письмових поясненнях заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності, у вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача, її представника та представника відповідача ПП ОСОБА_3 , дослідивши наданні докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом об`єктивно встановлено, що 10 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПП ОСОБА_3 , ТОВ «Шарм Голд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, про стягнення вартості подарункового сертифікату в сумі 243 000 грн. 00 коп., посилаючись не те, що 16 лютого 2020 року в ювелірному салоні В2В Jeweiry, який був розміщений в АДРЕСА_1 , нею були придбані «подарункові сертифікати» вартістю 243 000 грн. і 1 000 грн. (2подарунковий сертифікат» вартістю 1 000 грн., як стверджує позивачка, у неї був вилучений). За придбання сертифікатів нею було сплачено 9 979,55 доларів США, що еквівалентно 244 000 грн.

Також, ОСОБА_1 стверджує, що на даний час ювелірний салон в м. Хмельницькому припинив свою роботу з продажів, в тому числі, і ювелірних виробів, тому вона не має змоги повернути сплачені нею кошти за «подарунковий сертифікат», та у зв`язку з чим, просить суд договір купівлі-продажу подарункового сертифікату, укладений ОСОБА_1 в ювелірному магазині В2В Jewelry, визнати недійсним; стягнути номінальну вартість подарункового сертифікату в солідарному порядку з ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Шарм Голд» в розмірі 243 000 грн.; стягнути в солідарному порядку з відповідачів моральну шкоду в сумі 100 000 грн.

У статті 15 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 у своєму позові зазначила відповідачами ПП ОСОБА_3 (як власника мережі ювелірних салонів В2В Jeweiry) та ТОВ «Шарм Голд» (Ладижинський завод ювелірних виробів, вироби якого реалізуються через мережу ювелірних салонів В2В Jeweiry). З даного приводу судом встановлено наступне.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проте, позивач ОСОБА_1 жодним належним та допустимим доказом не довела, що ПП ОСОБА_3 чи ТОВ «Шарм Голд» є власником ювелірного салону В2В Jewelry, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; як і не довела факту укладення договору купівлі-продажу «подарункового сертифікату» в ювелірному магазині В2В Jewelry. Збільшуючи розмір своїх позовних вимог, ОСОБА_1 не вказала з ким (продавець) було укладено оспорюваний нею договір купівлі-продажу, не вказала його дату та номер.

Натомість, в матеріалах справи наявна копія відповіді Управління торгівлі Хмельницької міської ради від 25.03.2021 року за № ЗПІ-175/0-21 на адвокатський запит ОСОБА_4 , згідно якого повідомлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , рішеннями виконавчого комітету Хмельницької міської ради надавались дозволи на розміщення та експлуатацію об`єктів торгівлі: ПП ОСОБА_5 магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ПП ОСОБА_6 магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; крім того, за вказаною адресою зареєстрована декларація відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства від 05.03.2020 року № 11 на об`єкт торгівлі - магазин по торгівлі непродовольчими товарами ФОП ОСОБА_7 .

Крім того, з «подарункового сертифікату» № 832301 не можливо встановити ким саме він був проданий позивачці, а, відповідно, не можливо встановити особу (юридичну особу), яка брала на себе зобов`язання у зв`язку з його продажем та розповсюдженням.

Отже, доказів провадження господарської діяльності відповідачами ПП ОСОБА_3 чи ТОВ «Шарм Голд» за адресою: АДРЕСА_1 , за якою, з тверджень позивачки, у ювелірному салоні В2В Jewelry, було укладено оспорюваний договір купівлі-продажу «подарункового сертифікату».

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно положень ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 77, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Частина 1 ст. 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, позивачем не доведено порушення відповідачами ПП ОСОБА_3 та ТОВ «Шарм Голд» її прав чи законних інтересів, в тому числі і завдання їй моральної шкоди, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 до співвідповідачів ПП ОСОБА_3 та ТОВ «Шарм Голд» не підлягають задоволенню.

Разом з тим, із наданих позивачем ОСОБА_1 та її представником доказів та документів суд не може встановити особу, у якої позивачка, з її слів, придбала 16.02.2020 року «подарунковий сертифікат», а тому, із наявних у справі доказів неможливо встановити належного відповідача у даній справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 15, 16, 81, 82, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарм Голд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, про стягнення вартості подарункового сертифікату - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 05 жовтня 2021 року.

Суддя О.М. Палінчак