У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участю секретаря судового засідання Лазоренко Д.М.,
представника відповідача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку загального позовного провадження в приміщенні суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2017 р. представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою до ОСОБА_3 , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду в розмірі 282 322,0 грн. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір та інші судові витрати.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2017 справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду від 26.06.2018 розгляд справи за позовом ОСОБА_2 продовжено в порядку загального позовного провадження.
За клопотанням сторони позивача ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2018 по справі призначено проведення судово оціночної-будівельної експертизи, яку було доручено товариству з обмеженою відповідальністю Регіональне судово-експертне бюро.
Разом з тим, 27.08.2020 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя повернуті матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 без виконання судової оціночної-будівельної експертизи, у зв`язку з не сплатою позивачем вартості експертизи по рахунку № 1272.
Станом на 24.03.2021 розгляд справи по суті не розпочато.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Судом було оглянуто матеріали цивільної справи та встановлено, що справа неодноразово призначалась для проведення судового засідання, однак позивач ОСОБА_2 та представники позивача адвокати Бичківський О.О. та Хілько А.С., будучи повідомленими про розгляд справи своєчасно та належним чином, в судові засідання, не з`являлися.
В судові засідання, які були призначені на 01.12.2020, 25.01.2021, 23.02.2021 та 24.03.2021 позивач ОСОБА_2 та представники позивача адвокати Бичківський О.О. та Хілько А.С., до суду не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про розгляд справи без участі позивача та представників позивача до суду не надходило.
Представником позивача адвокатом Хілько А.С. 28.10.2020 у судовому засіданні було заявлено про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою представника позивача - ОСОБА_4 та надання часу для ознайомлення з матеріалами цивільної справи, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 01.12.2020.
Проте, позивач та його представники в судове засідання, яке було призначено на 01.12.2020 року не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, у зв`язку з неявкою усіх сторін по справі розгляд справи було відкладено на 25.01.2021.
Позивач та його представники в судове засідання, яке було призначено на 25.01.2021 року не з`явилися. У зв`язку з неявкою усіх сторін по справі розгляд справи було відкладено на 23.02.2021.
Позивач та його представники в судове засідання, яке було призначено на 23.02.2021 року знову не з`явилися. У зв`язку з неявкою усіх сторін по справі розгляд справи було відкладено на 24.03.2021.
Клопотань про розгляд справи без участі позивача ОСОБА_2 та представників позивача адвокатів Бичківський О.О. та Хілько А.С., до суду не надходило.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ні позивачем ні його представниками адвокатами Бичківським О.О. та Хілько А.С., суду не надано жодних доказів того, що позивач ОСОБА_2 відмовився від послуг з надання правової допомоги вказаними вище адвокатами.
Суд вважає, що позивач ОСОБА_2 та представники позивача адвокати Бичківським О.О. та Хілько А.С. неодноразово в судові засідання не з`явилися, причини неявки судові не повідомили.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.
З матеріалів справи вбачається, що представники позивача отримали судові повістки про виклик до суду в електронній формі, при цьому суд також враховує, що інформація про час та дату судового розгляду справи розміщена на сайті Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, що дозволяє позивачу та його представникам самостійно її переглянути. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. (Рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» № 3236/03 від 03.04.2008).
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Згідно ч. 4 ст. 44 ЦПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
У рішеннях від 28.10.1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Суд вважає, що позивач ОСОБА_2 не був позбавлений в отриманні правової допомоги на стадії розгляду справи, оскільки доказів розірвання договору про надання правової допомоги зі своїми представниками адвокатами Бичківським О.О. та Хілько А.С., до матеріалів справи не додано, ні самим позивачем ні жодним з його представників.
На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.
Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією викладеною в Постанові Верховного суду від 21.09.2020 у справі № 658/1141/18.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки судовий розгляд справи по суті не розпочинався, та належним чином повідомлений позивач та представники позивача неодноразово не з`явилися в судові засідання. Клопотань про розгляд справи без участі позивача та представників позивача до суду не надходило.
При цьому суд враховує, що відкладення розгляду справи можливе в межах передбаченого законом строку для її розгляду. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної справи, в якій вона є стороною. Критеріями оцінювання розумності строку розгляду справи є як складність справи, так і поведінка сторін та органів державної влади (насамперед суду), в тому числі невжиття судом заходів для дисциплінування сторін у справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За змістом п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору не повертається у разі залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям позивача у судове засідання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 43, 44, 58, 64, 257, 260261, 353 ЦПК України, п. 15 п. п. 15.5 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди залишити без розгляду.
Роз`яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
Копію ухвали направити сторонам по справі для відома.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.П. Соболєва