ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Херсон

справа: 766/16533/16-ц

провадження: 22-ц/819/1246/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Приходько Л. А. (суддя-доповідач)

суддів: Базіль Л. В.,

Кутурланової О. В.,

секретар Дундич А. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Руденка Михайла Михайловича , діючого в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 березня 2021 року у складі головуючого судді Майдан С.І. повний текст рішення суду виготовлено 16 березня 2021 року,

встановив:

12 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі - ПрАТ «УСК ««Княжа Вієнна Іншуранс Груп»), у якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 196 686.52грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою та з УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 50 000.00грн страхового відшкодування.

Позовна заява мотивована тим, що 27 травня 2016 року близько 16 год. 10 хв. на Береславському шосе у м. Херсоні ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Nissan Juke», номерний знак НОМЕР_1 , порушила Правила дорожнього руху України, здійснивши зіткнення з його автомобілем «Hyudnai Accent», номерний знак НОМЕР_2 .

Постановою слідчого від 14 липня 2016 року кримінальне провадження вказаному вище факту закрито, а копія постанови про закриття провадження мала бути направлена до УПП у м. Херсоні для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності. Проте до теперішнього часу ОСОБА_2 так і не притягнута до адміністративної відповідальності.

Вартість матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 29 червня 2016 року складає 243 086.52грн. Крім того, ним були понесені витрати на транспортування пошкодженого автомобіля у загальній сумі 2 600.00грн. (завантаження на евакуатор- 500.00грн, розвантаження з евакуатора-500.00грн, транспортування- 1600.00грн), та на визначення розміру матеріального збитку у розмірі 1000.00грн. Отже загальний розмір заподіяної йому матеріальної шкоди становить 246 686.52грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну складає 50 000.00грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 10 березня 2021 року у задоволені позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача на час ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», у зв`язку із чим у страховика виникає обов`язок відшкодувати заподіяну страхувальником шкоду із самого факту заподіяння застрахованою особою у результаті ДТП такої шкоди. Отже зобов`язаною особою внаслідок заподіяних ОСОБА_2 в результаті ДТП збитків є страховик відповідача.

Оскільки з вимогою про виплату страхового відшкодування позивач самостійно до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не звертався позовні вимоги в цій частині стягнення страхового відшкодування не підлягають задоволенню. Визначення різниці між фактичним розміром шкоди та розміром страхового відшкодування, можливо лише після здійснення страховиком виплати страхового відшкодування. А оскільки відповідач, на момент ДТП, мала застраховану цивільно-правову відповідальність то вимоги до ОСОБА_2 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

В апеляційній скарзі адвокат Руденко М.М. діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції встановлені обставини ДТП, особу винну у ДТП та розмір завданої матеріальної шкоди. Проте відмовляючи у задоволені позовних вимог в частині стягнення страхового відшкодування суд не врахував, що на час звернення до суду не була встановлена винна у ДТП особа, оскільки кримінальне провадження за фактом ДТП було закрито, а протокол про адміністративне провадження складений не був, у зв`язку із чим ОСОБА_1 не мав можливості звернутися до страхової компанії про виплату страхового відшкодування. Лише проведеною в межах розгляду даної справи, автотехнічної експертизи підтверджено порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2 .

Оскільки позивачу завдана матеріальна шкода, що перевищує ліміт відповідальності страховика, різниця між сумою завданої шкоди і зазначеним лімітом має бути відшкодована, відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України відповідачем.

У відзиві на апеляційну скаргу представник УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» адвокат Пилипець А.Ю. просив у задоволені апеляційної скарги в частині позовних вимог до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відмовити, зазначивши, що позивач до страхової компанії ні з заявою про виплату страхового відшкодування, ні з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду не звертався. А встановлений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону про ОСЦПВ річний строк на звернення із заявою про страхове відшкодування є присічним і поновленню не підлягає, навіть у разі наявності поважних причини його пропуску. У зв`язку із чим позовні вимоги до ПрАТ «УКС «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не підлягають задоволенню.

Представник ОСОБА_1 адвокат Руденко М.М. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав за обставинами викладеними у скарзі, зазначивши, що позивач не міг звернутися з заявою до страхової компанії про виплату страхового відшкодування, оскільки вина ОСОБА_2 не була встановлена. Також зазначив що законодавством, що регулює спірні відносини, не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою як безпосередньо до страховика про виплату страхового відшкодування, так і безпосередньо до суду. Відмова у задоволені позовних вимог в частині стягнення з винної особи різниці між сумою завданої шкоди та лімітом страхового відшкодування суперечить вимогам ст. 1194 ЦК України .

Представник ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» Бацокін С.В., заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначив, що рішення суду в частині відмови у задоволені позовних вимог про стягнення страхового відшкодування, на його думку, є законним та обґрунтованим, оскільки позивач не звертався до страхової компанії ні з заявою про виплату страхового відшкодування, а ні з повідомленням про ДТП, в той час як підставою для виплати страхового відшкодування є подання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну. Вказаний строк є присічним і поновленню не підлягає.

ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою, відповідно до вимог частини 6 статті 128 ЦПК України та частини 5 статті 130 ЦПК України, шляхом направлення на офіційну електронну адресу її представника ОСОБА_4 судової повістки, про дату час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про доставлення електронного листа. Судові повістки про виклик, направлені на адресу ОСОБА_2 рекомендованими листами з повідомленням про вручення, повертались без вручення з відміткою про відсутність особи за адресою проживання.

Відомості про зміну ОСОБА_2 місця проживання, а також відомості про те, що повноваження адвоката Берестовового Є.В. на представлення інтересів відповідача у даній справі припинені в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає за можливе, відповідно до вимог частини 2 статті 372 ЦПК України, розглянути справу відсутність відповідача ОСОБА_2 , яка в силу частини 6 статті 128 ЦПК України та частини 5 статті 130 ЦПК України, вважається повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено, що 27 травня 2016 року близько 16год.10хв., на Бериславському шосе в м. Херсоні, в районі буд.№12 вул. Української, мало місце зіткнення автомобіля «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Hyudnai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 . В результаті даного ДТП пасажиру автомобіля «Hyudnai Accent» заподіяно тілесні ушкодження, а транспортні засоби були механічно пошкоджені. Відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000246 від 28 травня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 12 грудня 2013 року, транспортний засіб «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_5 , на праві власності належить ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 26 січня 2013 року, транспортний засіб «Hyudnai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на праві власності належить ОСОБА_1 .

Постановою Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 14 липня 2016 року кримінальне провадження №0000246 від 28 травня 2016 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди закрито, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 і ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, так як отриманні постраждалими тілесні ушкодження відносяться за ступенем тяжкості до легких.

З мотивувальної частини вказаної постанови вбачається, що 27 травня 2016 року близько 16 год 10 хв., на Бериславському шосе в м. Херсоні, в районі буд.№12 вул. Української, мало місце зіткнення автомобіля «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_7 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Hyudnai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 . Унаслідок даної ДТП пасажири автомобіля - «Hyudnai Accent» - ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , отримали тілесні ушкодження. В ході проведення досудового слідства встановлено, що 27 травня 2016, водій ОСОБА_2 , керуючи своїм автомобілем «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_7 , який знаходився в технічно працездатному стані, здійснюючи рух по Бериславському шосе в місті Херсоні, проїжджа частина якого має по дві смуги руху в обох напрямках, зі сторони вулиці Залаегерсег у напрямку селища Жовтневого, проявила неуважність та безпечність до дорожньої обстановки яка склалася, знаходячись в районі будинку №12 вулиці Української, порушуючи вимоги п.1.5, п. 2.3(6), а також п. 10.1 і п, 10,3 Правил дорожнього руху України, не врахувала дорожню обстановку що склалася, здійснюючи перестроювання у ліву смугу руху свого напрямку для виконання маневру повороту ліворуч, не переконалась, то це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надала дорогу автомобілю «Hyudnai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував під керуванням водія ОСОБА_1 , і рухався у лівій смузі руху у попутному напрямку, позаду, унаслідок чого скоїла зіткнення із зазначеним транспортним засобом.

Відповідно до висновку експерта від 30 червня 2016 року вбачається, що перед настанням даної ДТП робоча гальмівна система, рульове керування автомобіля «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_3 , знаходилися в технічно працездатному стані. Фототаблиці, додані до експертизи, свідчать, що досліджувався пошкоджений у ДТП транспортний засіб відповідача «Nissan Juke» з державним номером НОМЕР_3 , який відповідає державному номеру транспортного засобу відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, перед настання події знаходився в технічно працездатному стані.

Відповідно висновку експерта по автотехнічній експертизі по дослідженню обставин ДТП №17-1231, складеного 18 травня 2018 року Миколаївським відділенням Одеського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України, з урахуванням проведеного дослідження і за умов, показаним водієм автомобіля «Hyudnai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , водію автомобіля «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_3 , перед початком повороту наліво, в своїх діях необхідно було керуватися вимогами п.п.10.1, 10.4 ПДР, а також вимогами, які пред`являються до учасників дорожнього руху, при наявності дорожньої розмітки 1.18, розділу 34 ПДР, а саме: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки інших учасникам руху», «Перед поворотом праворуч і ліворуч, в тому числі в напрямку головний дороги або розворотом водій має завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, встановленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою», «Указує дозволені на перехресті напрямки руху по смугах. Застосовується самостійно або в поєднанні із знаками 5.16, 5.18; розмітка із зображенням тупика наноситься для зазначення того, що поворот на найближчу проїзну частину заборонено; розмітка, яка дозволяє поворот ліворуч з крайньої лівої смуги, дозволяє також розворот». З урахуванням проведеного вище дослідження і за умов, показаним водієм автомобіля «Hyudnai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , які мають в матеріалах кримінального провадження, водію автомобіля «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в своїх діях необхідно було керуватися вимогами п.12.3 ПДР, а саме: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Належним і своєчасним виконанням вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР, а також вимог, які пред`являються до учасників дорожнього руху, при наявності дорожньої розмітки 1.18, розділу 34 ПДР України, водій автомобіля «Nissan Juke» мала технічну можливість попередити ДТП.

З урахуванням проведеного вище дослідження і за умов, показаним водієм автомобіля «Hyudnai Accent» ОСОБА_5 , свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , водії автомобіля «Hyudnai Accent» з моменту початку повороту автомобіля вліво, моменту виникнення небезпеки для руху, попередити зіткнення з автомобілем «Nissan Juke», не міг.

На момент вищезазначеної ДТП цивільно-правова відповідальність забезпеченого транспортним засобом «Nissan Juke», VIN-код НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить відповідачу ОСОБА_2 , була застрахована згідно полісу АЕ/6415017 від 14 грудня 2015 року, виданого ПрАТ «УСК» «Княжа Вієна Іншуранс Груп». Страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 50 000.00 грн., розмір франшизи - 500,00 грн.

27 травня 2016 року ОСОБА_2 телефонограмою повідомлено страховика, ПрАТ «УСК» «Княжа Вієна Іншуранс Груп», про дорожньо-транспортну подію, та 01 червня 2016 року надані письмові пояснення щодо події.

07 червня 2016 року, у присутності представника ПрАТ «УСК» «Княжа Вієна Іншуранс Груп», складено протокол огляду транспортного засобу «Hyudnai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження легкового автомобіля «Hyudnai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_2 , від 29 червня 2016 року, на момент дорожньо-транспортної пригоди 27 травня 2016 року:

-ринкова вартість становить 265 191.55грн;

-вартість відновлювального ремонту становить 228 282.31грн. з урахування НДС на запасні частини;

-коефіцієнт фізичного зносу складових - 0.0

-вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складових та автошини становить 228 282.31грн. з урахування НДС на запасні частини;

-вартість матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП власнику становить 243 086.52 грн. з урахуванням втрати товарної вартості 14 804.21грн.

Вартість визначення матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу становить 1000.00грн., що підтверджується товарним чеком від 29 червня 2016 року.

Вартість транспортування пошкодженого автомобіля «Hyudnai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить у загальній сумі 2 600.00грн., та підтверджується прибутковим касовим ордером №0039 від 28 травня 2016 року на суму 500.00грн., актом виконаних робіт від 01 червня 2016 року на суму 500.00грн., чеком № 30 від 27 травня 2016 року на суму 1000.00грн., чеком від 01 червня 2016 року на суму 600.00грн.

Право на звернення до суду закріплено у Конституції України.

Статтею 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( далі Закон № 1961-IV).

Вказаний закон регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У Законі № 1961-IV детально регламентовано як дії водія транспортного засобу, причетного до ДТП, тобто потерпілого, так і страховика.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:

- навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону;

- неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV строк є присічним і поновленню не підлягає.

Із аналізу наведених норм спеціального Закону № 1961-IV можна зробити висновок, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування передбачені у статті 37 Закону № 1961-IV, їх перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Тому саме річний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є припинювальним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування.

Разом з тим у Законі № 1961-IV прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

Тому у контексті вказаних обставин справи можна зробити висновок, що у Законі № 1961-IV не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

У будь-якому разі строк звернення обмежується щодо стягнення майнової шкоди річним строком.

Інших обмежень щодо порядку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування норми Закону № 1961-IV не містять.

У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 Закону № 1961-IV, та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19).

Крім того у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 465/4621/16-к (провадження № 13-24кс19) зазначено що у системному зв`язку зі статтею 36 вимоги підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

При цьому Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону № 1961-IV, загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування.

Отже висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування не підлягають задоволенню з тих підстав, що ОСОБА_1 не звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, суперечить зазначеним вище нормам права та висновкам Верховного Суду щодо застосування норм права в подібних правовідносинах.

З матеріалів справи вбачається, що страховий випадок стався 27 травня 2016 року, а позов до суду поданий 12 грудня 2016 року , тобто в межах установленого законом річного строку.

Суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та відмовив у позові про стягнення страхового відшкодування з тих підстав, що позивач не звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, оскільки жодним законодавчим актом не передбачено обов`язку потерпілого звернутися попередньо до страховика, а не звернення до страховика не позбавляє права позивача звернутися до суду для стягнення страхового відшкодування.

За змістом статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина друга).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною 1 статті 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до приписів статей 22, 29 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди.

Відсутність свої вини згідно з вимогами частини другої статті 1166 ЦК України має довести особа, яка завдала шкоди.

Обставини дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 27 травня 2016 року в наслідок зіткнення автомобіля «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Hyudnai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 підтверджуються матеріалами даної справи та матеріалами кримінального провадження №0000246 дослідженого судом під час розгляду справи, зокрема рапортом слідчого СУ від 27 травня 2016 року, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27 травня 2016 року, з доданою до нього схемою ДТП, протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , висновком експерта №3516 від 30 червня 2016 року та постановою про закриття кримінального провадження від 14 липня 2016 року.

При цьому колегія суддів вважає, що допущена в деяких документах кримінального провадження №0000246 технічна описка у реєстраційному номері автомобіля «Nissan Juke», а саме зазначення номеру « НОМЕР_7 », замість правильного « НОМЕР_3 », не має суттєвого значення, оскільки як вбачається з рапорту слідчого СУ Щербакова О.С., зареєстрованого у журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події Дніпровського РБ ХМУ УМВС України в Херсонській області 27 травня 2016 року мало місце зіткнення саме автомобіля «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Hyudnai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 . Крім того до матеріалів кримінального провадження додана копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Nissan Juke» з реєстраційним номером НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_2 , а відповідно до ілюстративної таблиці до висновку експерта №3516 від 30 червня 2016 року об`єктом дослідження експертизи був транспортний засіб «Nissan Juke» з реєстраційним номером НОМЕР_3 .

Крім того під час розгляду справи жодний з учасників справи не заперечував факт, що дорожньо - транспортна пригода сталася саме за участю автомобіля «Nissan Juke», реєстраційний номером НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 .

Як вбачається з висновку експерта по автотехнічній експертизі по дослідженню обставин ДТП №17-1231, складеного 18 травня 2018 року дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 вимог пунктів 10.1, 10.4 ПДР, та невиконання нею вимог, які пред`являються до учасників дорожнього руху, при наявності дорожньої розмітки 1.18, розділу 34 ПДР України. В той час як ОСОБА_5 , з моменту виникнення небезпеки для руху, був позбавлений можливості попередити зіткнення.

Вказані висновки під час розгляду справи учасниками справи у встановленому законом порядку не спростовані.

Доказів відсутності своєї вини у завданні шкоди позивачеві ОСОБА_2 не надано, а тому відповідачі мають нести відповідальність за завдані ОСОБА_5 збитки.

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у тому числі з вимогою про стягнення страхового відшкодування, в межах річного строку з часу настання страхового випадку, а отже підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування відсутні.

Вартість матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП позивачу у розмірі 243 086.52 грн. визначена на підставі звіту експертного автотоварознавчого дослідження легкового автомобіля «Hyudnai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_2 , від 29 червня 2016 року, як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових КТС та з урахуванням втрати товарної вартості.

Під час розгляду справи, ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді представник ПрАТ «УСК» «Княжа Вієна Іншуранс Груп» проти розміру матеріальної шкоди визначеної звітом експертного автотоварознавчого дослідження № 48 від 29 червня 2016 року не заперечував.

Будь-яких доказів на спростування розміру матеріальної шкоди іншими учасниками справи не надавались.

Також позивачем були понесені витрати на визначення матеріального збитку у розмірі 1000.00грн., а також витрати на транспортування пошкодженого транспортного засобу у загальній сумі 2600.00грн., що підтверджується доданими до позовної заяви платіжними документами.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі з урахуванням франшизи підлягають задоволенню.

Тобто стягненню з страховика на користь ОСОБА_5 підлягає страхове відшкодування у розмірі 49 500.00грн ( 50 000.00 - 500.00).

У зв`язку з недостатністю страхового відшкодування для повного відшкодування шкоди позивачу обов`язок сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, в силу вимог ст. 1194 ЦК України, має бути покладений на ОСОБА_2 .

Витрати понесені позивачем на визначення матеріального збитку та на транспортування пошкодженого транспортного засобу знаходяться у прямому причинному зв`язку з неправомірними діями ОСОБА_2 , а тому також підлягають відшкодуванню винною особою.

Тобто стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_13 підлягає матеріальна шкода у загальному розмірі 197 186,52 грн. (243 086.52+1000+2600 - 49 500.00).

Оскільки при вирішенні даного спору судом першої інстанції порушено норми процесуального та матеріального права, відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2468.87грн., і при подачі апеляційної скарги 3700.30грн, всього 6169.17грн. У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги та позовних вимог у повному обсязі судовий збір має бути покладений на відповідачів пропорційно задоволених вимог: на ОСОБА_2 - 4929,14грн.( 6169.17*79.9%), на ПрАТ «УСК» «Княжа Вієна Іншуранс Груп» - 1240,00грн. .( 6169.17*20.1%).

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на те, що ціна позову у зазначеній справі не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому рішення у справі в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Руденка Михайла Михайловича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 березня 2021 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 197 186,52 грн. (сто дев`яносто сім тисяч сто вісімдесят шість гривень 52 копійки).

Стягнути з Української страхової компанії «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 49500,00 грн. (сорок дев`ять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 4929,14грн. (чотири тисячі дев`ятсот двадцять дев`ять гривень 14 копійок)

Стягнути з Української страхової компанії «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 судові витрати у загальному розмірі 1240,00грн. (одна тисяча двісті сорок гривень 00 копійок)

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 11 жовтня 2021 року.

Головуючий Л. А. Приходько

Судді: Л. В. Базіль

О. В. Кутурланова