Дата документу 24.03.2021
Справа № 501/3359/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Тимко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області скаргу ОСОБА_1 на постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Віталія Олександровича про відкриття виконавчого провадження від 11 грудня 2019 року та 12 грудня 2019 року (заінтересована особа акціонерне товариство «Державний ощадний Банк України»),-

ВСТАНОВИВ:

До Іллічівського міського суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 з вказаною скаргою в якій просить:

- поновити строк для подання скарги на постанови про відкриття виконавчого провадження;

- визнати протиправними та скасувати постанови Приватного виконавця Цинєва Віталія Олександровича, Міністерство юстиції України, виконавчий округ Одеської області, про відкриття виконавчих проваджень ВП №60865610 від 11 грудня 2019 року та ВП №60871886 від 12 грудня 2019 року;

- зобов`язати Приватного виконавця Цинєва Віталія Олександровича, Міністерство юстиції України, виконавчий округ Одеської області, повернути ПАТ «Державний ощадний банк України» виконавчий лист №2-1723/2011, виданий 17.01.2012 р.

Скарга мотивована тим, що постановами приватного виконавця Цинєва В.О. від 11 грудня 2019 року та 12 грудня 2019 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів №2-1723/2011, виданих 17.01.2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» суми заборгованості за кредитним договором від 03.10.2008, яка становить 777635,60 грн., та виконавчий лист про стягнення судового збору у розмірі 1700,00 грн.

Скаржник вважає зазначені постанови незаконними та такими, що підлягають скасуванню у зв`язку з тим, що згідно виконавчих листів № 2-1723/2011 вони набрали чинності 31.12.2011.

Згідно ст.12 діючого Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ, на підставі якого втратив чинність Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. №606-ХІV, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Таким чином, строки, встановлені наведеною вище ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», не поширюються на виконання виконавчого листа, виданого 17.01.2012 р. - до набрання чинності цим Законом. Але навіть й ці строки вже минули.

Відповідно до пп.2 п.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VІІІ виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня йото пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В порушення зазначених вимог Закону, приватний виконавець Цинєв В.О. не повернув ПАТ «Державний ощадний банк України» виконавчі листи №2-1723/2011, видані 17.01.2012 р., а відкрив виконавче провадження.

На підставі викладеного заявник був вимушений звернутися до суду з відповідною скаргою.

Представник ОСОБА_1 надав заяву в якій підтримав та просив задовольнити заявлені в скарзі вимоги, а розгляд справи провести без його участі (а.с.93).

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв В.О. в судове засідання не з`явився, розгляд справи просив провести без його участі, у задоволенні скарги просить відмовити в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві та додаткових поясненнях на скаргу (а.с.31,, 69-71).

Представник акціонерного товариства «Державний ощадний Банк України» в судове засідання не з`явився, надав заперечення в яких у задоволенні скарги просить відмовити (а.с.41-42).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Також, ч.1 ст.447 ЦПК України передбачає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження». Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Крім того, права та обов`язки державного виконавця щодо здійснення примусового виконання судових рішень регулюються саме цим Законом, а тому у своїй професійній діяльності він має керуватися положеннями саме цього Закону.

Судом встановлено, що постановами приватного виконавця Цинєва В.О. від 11 грудня 2019 року та 12 грудня 2019 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів №2-1723/2011, виданих 17.01.2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» суми заборгованості за кредитним договором від 03.10.2008, яка становить 777635,60 грн., та виконавчий лист про стягнення судового збору у розмірі 1700,00 грн. (а.с.4,5).

Згідно виконавчих листів №2-1723/2011, виданих 17.01.2012 Іллічівським міським судом Одеської області, вони набрали чинності 31.12.2011 (а.с.7-10).

Згідно ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. №606-ХІV із подальшими змінами, який був чинний на час набрання чинності судового рішення та видачі виконавчих листів у справі №2-1723/2011 виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1)посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2)інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, для виконання судових рішень встановлювались з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановления.

Згідно ст.12 діючого Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ, на підставі якого втратив чинність Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. №606-ХІV, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

В силу ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, строки, встановлені наведеною вище ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», не поширюються на виконання виконавчого листа, виданого 17.01.2012 р. - до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пп.2 п.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VІІІ виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня йото пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, стягувач пропустив встановлений законом строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання. І, в порушення зазначених вимог Закону, приватний виконавець Цинєв В.О. не повернув ПАТ «Державний ощадний банк України» виконавчі листи №2-1723/2011, видані 17.01.2012 р., а відкрив виконавче провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним задовольнити скаргу, визнавши дії виконавця протиправними щодо відкриття виконавчого провадження та поновити порушені права скаржника шляхом зобов`язання приватного виконавця повернути ПАТ «Державний ощадний банк України» виконавчий лист №2-1723/2011, виданий 17.01.2012. Також суд вважає можливим поновити скаржнику пропущений строк для звернення зі скаргою, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Керуючись ст.ст.260, 447-452 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги на постанови про відкриття виконавчого провадження.

Скаргу ОСОБА_1 на постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Віталія Олександровича про відкриття виконавчого провадження від 11 грудня 2019 року та 12 грудня 2019 року (заінтересована особа акціонерне товариство «Державний ощадний Банк України»), - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Віталія Олександровича про відкриття виконавчих проваджень ВП №60865610 від 11 грудня 2019 року та ВП №60871886 від 12 грудня 2019 року.

Зобов`язати Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Віталія Олександровича, повернути ПАТ «Державний ощадний банк України» виконавчі листи №2-1723/2011, видані 17.01.2012.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя