ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/640/21 Справа № 694/1386/20
УХВАЛА

31 березня 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

суддя-доповідач Фетісова Т.Л.

судді Гончар Н.І., Бондаренко С.І.

розглянувши клопотання позивача про витребування доказів від 24.03.2021 у справі за апеляційною скаргою відповідача на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 28.01.2021 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

предметом спору у справі є позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, які рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 28.01.2021 задоволено.

На це рішення відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій порушено питання про його скасування.

Ухвалою апеляційного суду від 15.03.2021 розгляд справи призначено в порядку письмового провадження без виклику сторін.

У послідуючому від позивача до апеляційного суду надійшли два клопотання від 24.03.2021 про витребування доказів щодо наявності у відповідача доходів, автомобілів, земельних ділянок та нерухомого майна, а також про виклик свідків.

Вирішуючи вказане клопотання, апеляційний суд приймає до уваги таке.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному для постановлення ухвал суду першої інстанції (частина друга статті 318 ЦПК України).

У пункті 6 частини другої статті 356 ЦПК України передбачено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої-третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 145/474/17 (провадження № 61-35488св18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року у справі № №346/5603/17 (провадження №61-41031св18) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17 (провадження № 61-13405св18).

У даному випадку позивачем не обґрунтовано причини неподання нею відповідних доказів до суду першої інстанції, а також не вказано чому відповідні клопотання про витребування доказів не були подані в районний суд.

Отже за положеннями частини третьої статті 367 ЦПК України апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості провести дослідження доказів, про витребування яких порушує питання позивач.

Таким чином у задоволенні клопотань про витребування апеляційним судом доказів слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 368 ЦПК України,

у х в а л и в :

клопотання позивача про витребування доказів від 24.03.2021 - залишити без задоволення.

Дана ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення та окремому касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді