провадження № 2-др/752/80/21
УХВАЛА

08.10.2021 року суддя Голосіївського районного суду м. КиєваЧередніченко Н.П.розглянувши заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 752/13012/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

в провадженні суду перебувала справа № 752/13012/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 31.08.2021 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, було відмовлено. Судові витрати у справі залишено за ОСОБА_1 по фактично понесеним.

28.09.2021 року до суду від представника відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі №757/38786/20, в якій сторона відповідача просила поновити строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення та ухвалити у справі додаткове рішення, яким стягнути із позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 38000,00 грн. В обґрунтування заяви зазначено, що у справі було ухвалено рішення, яким в задоволенні позову було відмовлено. В разі відмови в позові судові витрати, пов`язані із розглядом справи покладаються на позивача, а тому на виконання ч. 8 ст. 141 та ст. 270 ЦПК України сторона відповідача просить ухвалити у справі додаткове рішення, яким стягнути із позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу. Крім того, з огляду на те, що стороні відповідача стало відомо про ухвалення судового рішення лише 23.09.2021 року, а відтак наявні підстави для поновлення процесуального строку для подання цієї заяви, оскільки, останній було пропущено із поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, заяви, вважаю, що в поновленні процесуального строку для подання заяви слід відмовити, а заяву залишити без розгляду за наступних підстав.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

На підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Між тим, вважаю, що причини, визначені в заяві про ухвалення додаткового рішення щодо поновлення пропущеного строку на подання заяви є неповажними.

Так, представник відповідача був присутній під час розгляду справи по суті пред`явлених позовних вимог, та був обізнаний про видалення суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення.

Судом враховано, що договір про надання правової допомоги № 04/06-19 було укладено між адвокатським об`єднанням та відповідачем ОСОБА_2 - 04.06.2019 року, договір про співпрацю у сфері надання правової допомоги № 14/09-20 було укладено між адвокатом Онищуком В.В. та відповідачем ОСОБА_2 - 14.09.2020 року, додаткову угоду № 1 до договору № 14/09-20 від 14.09.2020 року було укладено 31.12.2020 року, а додаткову угоду № 1 до договору № 04/06-19 від 04.06.2019 р. було укладено між сторонами 17.06.2021 року.

Стороною відповідача в ході розгляду справи, зокрема, в письмових поясненнях від 31.08.2021 року, дійсно заявлялось про стягнення судових витрат на правову допомогу, докази яких сторона відповідача зобов`язалась подати в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Однак, судом встановлено, що акт надання послуг за договором № 04/06-19 від 04.06.2019 року, було підписано сторонами 23.09.2021 року, кошти за надані послуги були внесені відповідачем 24.09.2021 року.

Зазначені докази надійшли до суду 28.09.2021 року, тобто більше ніж через двадцять днів після ухвалення судового рішення у справі.

Поважних причин неподання вказаних доказів впродовж п`яти днів з дня ухвалення у справі у справі судового рішення і до 28.09.2021 року, стороною відповідача не наведено, а посилання на те, що про ухвалене судове рішення сторона відповідача довідалась лише 23.09.2021 року із ЄДРСР, а відтак строк для подачі відповідної заяви пропущено з поважних причин, суд до уваги не приймає, оскільки, представник відповідача приймав участь в розгляді справи, достеменно знав про закінчення розгляду справи із ухваленням у справі судового рішення, а відтак ці твердження сторони позивача не приймаються судом як такі, що свідчать про поважність пропуску стороною відповідача строку для подання заяви.

Інших поважних причин неподання заяви та доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу у визначені законом строки стороною відповідача не наведені, а судом не встановлені.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд.

Безпідставне поновлення процесуального строку є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25 лютого 2020 року у справі № 755/5323/16-ц та у постанові від 16 грудня 2019 року у справі № 286/1130/13-ц.

Судом встановлено, що у передбачений частиною восьмою статті 141 ЦПК України строк докази понесених позивачем витрат на правничу допомогу суду надані не були, такі докази надійшли до суду лише 28.09.2021 р. разом із заявою про ухвалення додаткового рішення, тобто після п`яти днів з дня ухвалення рішення суду по суті пред`явлених позовних вимог.

Зі змісту статті 12 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що складовою принципу змагальності сторін є, в тому числі, ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням стороною процесуальних дій, який несе кожна сторона.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту абзацу 3 ч. 8 ст. 141 ЦПК України вбачається, що у разі неподання стороною доказів на підтвердження понесених судових витрат протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною відповідача не наведено поважних причин пропуску строку для подання заяви та доказів, які підтверджують розмір витрат відповідача на правову допомогу, підстави для його поновлення судом не встановлені, а відтак вважаю, що у задоволенні вимог заяви про поновлення строку на звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення слід відмовити, а заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі слід залишити без розгляду.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 10, 126, 127, 137, 141, 259, 260, 294, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити представнику відповідача у поновленні строку для подачі заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 752/13012/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

Заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 752/13012/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя Н.П. Чередніченко