Справа №265/4976/19
Провадження №2/265/53/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В. В.,

за участю секретаря Себко Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ домоволодіння в натурі,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Мацегори К.Ф.,

відповідача - ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ домоволодіння в натурі.

В обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що їй на праві власності належить 9/16 часток житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідачу ОСОБА_2 належить 7/16 часток вказаного будинку. Вона постійно проживає в будинку, доглядає за ним. Відповідач відвідує будинок час від часу, витрати на комунальні послуги не несе, в добровільному порядку розділити будинок не бажає. Оскільки в добровільному порядку вона позбавлена можливості дійти згоди щодо користування належним їй та відповідачу будинком, вона змушена звернутися до суду. Просить суд розділити домоволодіння АДРЕСА_1 виділивши їй в натурі 9/16 часток з усіма господарсько- побутовими будівлями та спорудами. Право спільної часткової власності припинити.

Ухвалою суду від 30 липня 2019 року, провадження по справі було відкрито, справу призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 19 листопада 2019 року за клопотанням представника позивача, по справі було призначено будівельно технічну експертизу. Провадження по справі зупинено.

2 червня 2020 року, на адресу суду надійшов висновок будівельно-технічної експертизи № 14 від 30 березня 2020 року. Матеріали справи до суду повернуто не було у зв`язку з їх знищенням.

Ухвалою суду від 26 серпня 2020 року провадження по справі було поновлено.

Ухвалою суду від 18 листопада 2020 року, підготовче судове засідання було закрито, справу призначено до розгляду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 наполягала на виділі їй в натурі частини житлового будинку АДРЕСА_1 , посилаючись на висновки експерта № 14 від 30 березня 2020 року. Просить їй виділити в житловому будинку приміщення 1-1 ( тамбур) площею 3,5 кв.м.; приміщення 1-2 ( коридор) площею 3,6 кв.м., приміщення 1-3 (кладовая) площею 2,5 кв.м., приміщення (житлове) площею 12,0 кв.м., приміщення 1-5 ( житлове) площею 7,6 кв.м. а всього загальною площею 29,2 кв.м. а також будову лит. Б-1 ( літня кухня) площею 28,1 кв.м., будову лит.б-1 ( сарай) площею 8,4 кв.м., будову В-1 ( сарай) площею 8,7 кв.м. Відповідачу просить залишити в жилому будинку А-1 : приміщення 1-6 ( житлове) площею 8,0 кв.м., приміщення 1-7 ( житлове) площею 12,0 кв.м., приміщення 1-8 ( житлове) площею 7,6 кв.м., а всього 32,6 кв.м.. будову лит Г-1 (уборная) площею 1,2 кв.м., будову лит. Д-1 ( гараж) площею 29,0 кв.м. Розуміє що на її половині залишаються всі комунікації а саме водо, газо електро постачання, та каналізація. Але у зв`язку зі скрутним матеріальним положенням вона не може провести необхідні перебудови, а тому просить зобов`язати відповідача провести самостійно всі необхідні переобладнання. Вважає саме такий розподіл є законним та справедливим, оскільки саме вона проживає в зазначеному будинку та несе витрати по його утриманню. Також вважає, що саме відповідач повинен звертатися до місцевих органів влади та профільних установ для отримання дозволів на перебудову тієї частини яку вона вважає за можливе йому виділити.

Представник позивача адвокат Мацегора К.Ф. повністю підтримала пояснення позивача та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Вважає розподіл запропонований позивачем не справедливим, оскільки на половині позивачки залишаються всі комунікації : підвід газу, води, електропостачання, каналізація. Дозволів на перебудову будинку отримано не було. Також пояснив, що для влаштування нормальних умов проживання, він змушений буде переобладнувати жили кімнати в нежилі, оскільки відповідно до запропонованого варіанту розподілу будинку, у нього взагалі не залишається кухні, коридору, туалету та ванної кімнати. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 липня 2019 року, ОСОБА_1 належить 9/16 часток жилого будинку АДРЕСА_1 . Що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 173862344 ( а.с.40, 41)

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31 січня 2018 року ОСОБА_2 належить 7/16 часток житлового будинку АДРЕСА_1 . ( а.с.39)

Згідно технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1 , об`єкт нерухомого майна складається з житлового будинку літ.А-1, загальною площею 61,8 кв.м, житлової площі 44,6 кв.м., тамбуру а-1, ганку літ.а1, літньої кухні Б-1, сараїв б-1, В-1, вбиральні Г-1, погрібу під частиною будівлі б/п, гаражу Д-1, огорожі № 1, воріт № 2, вимощення ,І. ( а.с.41-46)

В судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи, спір з приводу порядку використання відведеної під домоволодіння земельної ділянки відсутній, дана обставина в ході судового розгляду справи сторонами не заперечувалась.

За результатами незалежної оцінки домоволодіння АДРЕСА_1 , вартість обьєкту нерухомого майна, складає 280 000 гривень. ( а.с.47)

Згідно висновку будівельно технічної експертизи № 14 від 30 березня 2020 року, розподіл домоволодіння АДРЕСА_1 , можливий у разі виділення:

Співвласнику № 1 :

В житловому будинку А-1: приміщення 1-1 ( тамбур) площею 3,5 кв.м., приміщення 1-2 (коридор) площею 3,6 кв.м., приміщення 1-3 ( кладова) площею 2,5 кв.м., приміщення 1-4 ( жиле) площею 12,0 кв.м., приміщення 1-5 ( итлове) площею 7,6 кв.м. а всього 29,2 кв.м.

Будівля лит. Б-1 (літня кухня) площею 28,1 кв.м., будівля лит. Б-1 ( сарай) площею 8,4 кв.м., будівля лит. В-1 ( сарай) площею 8,7 кв.м..

Співвласнику 2:

В житловому будинку А-1: приміщення 1-6 ( житлове) площею 8,0 кв.м., приміщення 1-7 (житлове) площею 12,0 кв.м., приміщення 1-8 ( житлове) площею 7,6 кв.м., а всього 32,6 кв.м.,

Будівля лит. Г-1 ( уборна) площею 1,2 кв.м., будівля Д-1 ( гараж) площею 29,0 кв.м.

За письмовими розьясненнями наданими експертом, на розсуд суду пропонується мінімальний перелік робіт з переобладнання приміщень в капітальних стінах, так як верхня межа витрат не лімітуються і залежить повністю від бажання і можливості домовласників.

Варіант переобладнання приміщень в капітальних стінах:

Для відокремлення квартири Співвласника 1 від квартири Співвласника II

- Закласти дверні прорізи між приміщеннями №1-2 та №1-8; №1-4 та №1-7;.

- Улаштувати в приміщеннях Співвласника 1 санвузол.

- Улаштувати окремий вхід у приміщення Співвласника II, переобладнавши віконний отвір у дверний.

- Улаштувати в приміщеннях Співвласника II кухню та коридор.

- Виконати дверний проріз між приміщеннями №1-7 та №1-8

Можливі варіанти розділу інженерного обладнання:

-Залишити систему опалення в загальному спільному користуванні співвласників, запропонувавши сторонам нести витрати за послуги згідно квадратурі займаних приміщень.

- Відокремити систему опалення.

- Відокремити систему електропостачання

- Організувати системи водопостачання, каналізації.

Кошторисна вартість робіт з перепланування і переобладнання житлового будинку експертом не визначалась, так як верхня межа витрат не лімітується і залежить повністю від бажання і можливостей домовласників.

Для виконання вищевказаних переобладнань по запропонованому на розсуд суду варіанту розділу житлового будинку потрібен дозвіл місцевих органів влади та профільних установ.

Компенсація, яка повинна бути виплачена власниками у разі відступу від долей, експертом не визначалася.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1ст. 356 ЦК Українияк власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно дост. 358 ЦК Україниправо спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен з співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч. 1ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст.183,358,364,379,380,382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Згід запропонованого варіанту розподілу будинку, співвласнику 1 пропонується виділити частину жилого будинку з надвірними прибудовами площею 74,4 кв.м., а співвласнику 2 площею 57,8 кв.м. , що відповідає їх часткам у праві власності.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна у порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 № 55 (далі Інструкція).

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Поняття реконструкції об`єкта нерухомості міститься в пункті 3 Державних будівельних норм В.3.2-2-2009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України від 22 липня 2009 року № 295, відповідно до якого реконструкція - це така перебудова будинку, наслідком якої є зміна кількості приміщень, їх площі, геометричних розмірів та функціонального призначення, заміна окремих конструкцій; прибудова - вид реконструкції, при якій збільшується площа забудови житлового будинку шляхом створення нових приміщень, що безпосередньо прилягають до зовнішніх стін будинку.

Статтями 12, 13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду .

Згідно ч. 1 ст. 81, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Як вбачається із висновку експерта № 14 від 30 березня 2020 року відповідно до запропонованого варіанту поділу будинку необхідною умовою є

Для відокремлення квартири Співвласника 1 від квартири Співвласника II

- Закласти дверні прорізи між приміщеннями №1-2 та №1-8; №1-4 та №1-7;.

- Улаштувати в приміщеннях Співвласника 1 санвузол.

- Улаштувати окремий вхід у приміщення Співвласника II, переобладнавши віконний отвір у дверний.

- улаштувати в приміщеннях Співвласника II кухню та коридор.

- Виконати дверний проріз між приміщеннями №1-7 та №1-8

Можливі варіанти розділу інженерного обладнання:

Залишити систему опалення в загальному спільному користуванні співвласників, запропонувавши сторонам нести витрати за послуги згідно квадратурі займаних приміщень.

Відокремити систему опалення.

Відокремити систему електропостачання.

Організувати системи водопостачання, каналізації.

Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572(із змінами і доповненнями) власникам, наймачам приміщень житлових будинків і гуртожитків надано право, зокрема, на переобладнання і перепланування житлових приміщень відповідно до статей 100 і 152 ЖК Української РСР.

Відповідно до статті 152 ЖК Української РСР виконання власником робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання.

Перепланування (переобладнання) квартир та нежитлових приміщень повинно відповідати проектній документації, будівельним нормам і правилам, виконуватися згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків та Державним будівельним нормам України «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт».

Переобладнання - улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

При поділі житлового будинку в натурі у разі необхідності його переобладнання та перепланування до ухвалення рішення в матеріалах справи повинні бути надані відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, правилам пожежної безпеки.

Залежно від обставин справи підлягають поданню висновки й інших служб, зокрема, погодження щодо встановлення відокремленого газо-, водо- та електропостачання.

Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 05.09.2018 року у справі № 143/444/15-ц.

Відповідач під час судового засідання заперечував прроти запропонованого порядку розподілу будинку, оскільки на його думку, позивачка отримує більш вигідний варіант поділу будинку з мінімальними матеріальними витратами. Йому ж пропонується частина будинку, яка взагалі не пригодна для окремого проживання, оскільки не має підводу газо, водо, та електро постачання, каналізації, що потребує переобладнання виділених житлових приміщень у нежитлові та призведе до неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі, при цьому висновок експерта не містить відповіді на питання про можливість поділу будинку за таким варіантом з облаштуванням систем газопостачання та водопостачання. Позивачка відмовляється вирішувати питання щодо можливої матеріальної компенсації пов`язаної з необхідність перебудови будинку.

Ураховуючи, що після поділу майна між співвласниками та виділу частки відповідно до статті 364 ЦК України право спільної сумісної власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто становити окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

Виходячи з наведеного, поділ є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку.

В ході розгляду даної справи, позивачем та її представником доказів на підтвердження виконання необхідної умови поділу домоволодіння в натурі для забезпечення квартир позивача та відповідача в будинку АДРЕСА_1 вимогам ДБН, а саме перепланування приміщень та обустройство кухні, вбиральні, ванної кімнати, а також коридорів, і навідь влаштування окремих входів,що передбачено висновком експерта - не надано.

Позивачу ОСОБА_1 в судовому засіданні було неодноразово роз`яснено вимоги ст. 81 ЦПК України, роз`яснено про можливість призначення та проведення додаткової експертизи, отримання відповідних дозволів місцевих органів влади та профільних установ, однак вона відмовляється від подальшого виконання необхідних умов, оскільки вважає достатнім висновок експерта № 14 від 30 березня 2020 року.

За таких обставин, суд не вбачає обгрунтованих підстав для поділу домоволодіння в натурі згідно запропонованого варіанту поділу у висновку експерта.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ домоволодіння в натурі не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 82, 87, 88, 247, 258, 259, 263,264,265,268,273,351,352,354,355 ЦПК України суд ,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ домоволодіння в натурі - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 24 березня 2021 року.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 .

Представник позивача - адвокат Мацегора Кірікія Федорівна, свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю № 268 від 2 квітня 2002 року видане Радою адвокатів або КДКА 28.12.1993 року, юридична адреса місто Маріуполь, вулиця Лепорського, 13.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 .

Суддя: