Справа № 490/1358/21
н/п 2-н/490/322/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатін О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 8 304,86 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

25.02.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява ТОВ «Миколаївгаз Збут», в якій представник заявника просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Миколаївгаз Збут» заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 8 304,86 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

26.02.2021 року матеріали справи було передано на розгляд судді.

01.03.2021 року судом було направлено відповідні запити та 22.03.2021 року отримана інформація щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) боржника.

Так, згідно відомостей Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, боржник 12.09.2017 року боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знята з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, встановлено наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Проте, оскільки отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу у відповідності до ч. 9 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163-167, 258-261 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 8 304,86 грн.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Саламатін