РІШЕННЯ

Іменем України

23.03.2021 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Іванику Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Вовк Уляни Ярославівни про стягнення судових витрат -

встановив:

17.03.2021 представник позивача подала заяву про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 10 800 грн. витрат на правову допомогу, до якої долучила копію акту приймання - передачі наданих послуг від 10.03.2021 р., в якому детально описано перелік та обсяг (час) надання правової допомоги. Разом з тим, просила суд поновити строк на подання доказів про розмір понесених витрат на правову допомогу з підстав наведених у заяві.

Заяву мотивує тим, що у позовній заяві позивач зазначив про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, в тому числі витрати на правову допомогу у сумі 12 000 грн. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 03.03.2021 р. у справі № 465/3842/20 (провадження № 2/465/1343/21) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. щомісячно, з проведенням індексації відповідно до Закону, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття, та судовий збір в дохід держави у розмірі 840, 80 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Разом з тим, суд не стягнув витрати на правову допомогу, тому просить заяву задоволити.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи № 465/3842/20, суд встановив наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 03.03.2021 у справі № 465/3842/20 (провадження № 2/465/1343/21) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. щомісячно, з проведенням індексації відповідно до Закону, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 840, 80 грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

При цьому, як вбачається зі змісту рішення суд не знайшов підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, оскільки всупереч вимогам ч.3 ст.137 ЦПК України представник позивача не подала детального розрахунку з описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що є необхідною умовою для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Згідно з ч.1 ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч.1 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Разом з тим, як встановлено судом про наявність поважних причин неможливості подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат, у порядку, визначеному ч.1 ст.246 ЦПК України, представник позивача звернулась із відповідною заявою лише 17.03.2021 р., вже після того як судом вирішено питання про судові витрати, про що зазначено у вищевказаному рішенні суду.

Враховуючи наведене, оскільки питання про судові витрати, зокрема і на правову допомогу, судом вирішено під час ухвалення рішення у справі, представником позивача пропущений процесуальний строк, передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, підстави для ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу відсутні, а тому суд приходить до висновку, що заява представника позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.137, 141, 246, 270, 352, 354 ЦПК України -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Вовк Уляни Ярославівни про стягнення судових витрат.

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова. Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Дзеньдзюра С.М.