Провадження № 2/686/1505/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Дячок М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: ОСОБА_3 про зняття арешту з нерухомого майна.

Посилається на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15.11.2012 року у справі №2218/16350/2012 з неї стягнуто на користь ОСОБА_3 71 000 грн., на виконання даного рішення було відкрито виконавче провадження. 15.04.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 .

Виконавче провадження завершене, виконавчий лист повернуто. 27.04.2020 року виконавчий лист №2218/16350/2012, визнано таким, що не підлягає виконанню, однак арешт з майна не знято, інших виконавчих проваджень щодо позивача немає. Наявність такого обтяження порушує її права як власника, у зв`язку із чим вона змушена звернутись до суду.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримують, просять його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином.

Вивчивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15.11.2012 року у справі №2218/16350/2012 з ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_3 71 000 грн., на виконання даного рішення було відкрито виконавче провадження.

15.04.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на Ѕ частку належної їй квартири АДРЕСА_1 .

Виконавче провадження завершене, виконавчий лист повернуто. 27.04.2020 року виконавчий лист №2218/16350/2012, визнано таким, що не підлягає виконанню, однак арешт з майна не знято, інших виконавчих проваджень щодо позивача немає.

Дані обставини об`єктивно підтверджені долученими до матеріалів справи письмовими доказами.

Наявність даного арешту порушує право позивача на розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ст. 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

П. 33 постанови Пленуму ВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» містить роз`яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до п. 2 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт, закінчено, виконавчий лист визнаний таким, що не підлягає виконанню, зобов`язань майнового характеру ОСОБА_1 не має, а ухвала про арешт даного майна порушує та обмежує право власності позивача, а томуслід зняти арешт з майна

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213-215, 226, 280 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 15, 16, 316, 317, 321, 319, 391, Цивільного кодексу України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Скасувати арешт та оголошення заборони на відчуження майна, накладений постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дячок Маріаною Василівною від 15.04.2014р. по виконавчому провадженню № 39384842 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - № запису про обтяження 5381861 від 16.04.2014р.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 24.03.2021 року.

Суддя:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Перший відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому

Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

29000. м. Хмельницький, вул. Тернопільська 13/2, .

Третя особа: ОСОБА_3 . АДРЕСА_3 АДРЕСА_4