Справа № 242/4081/21
Провадження № 2/242/1184/21
07 жовтня 2021 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., за участю секретаря Гандзюк К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку заочного спрощеного позовного провадження в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якого зазначили, що їй на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . За вищевказаною адресою зареєстрований ОСОБА_2 . Однак, він з 2011 року не проживає за вищевказаної адресою, не сплачує комунальні платежі, особистих речей в квартирі не має. Реєстрація за вищевказаною адресою відповідача перешкоджає власнику розпорядитися власністю, позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить суд усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 09.08.2021 року по цивільній справі відкрито провадження та розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить суд слухати справу без її участі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи. Згідно ст.ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 14.06.1993 року, виданого Службою приватизації державного житлового фонду п/о «Селиддіввугілля», квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 та чоловіку ОСОБА_3 .
Згідно довідки № 1669-Г/02-33 від 28.07.2021 року, виданого виконавчим комітетом Курахівської міської ради, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно акту № 412 від 29.07.2021 року, складеного старостою Курахівської міської ради ОСОБА_5 , при свідках: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 з 2011 року за вищевказаною адресою не проживає, в квартирі відсутні особисті речі. ОСОБА_1 не перешкоджає проживанню зазначеної особи в даній квартирі.
Згідно ст. 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України передбачено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
У відповідності до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 72 ЖК визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку.
Вищевказані докази в їх сукупності приводять суд до переконання, що відповідач ОСОБА_2 не мешкає в житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, це відповідно до ч. 2 ст.405 ЦК України є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідача у спірному приміщенні понад один рік є поважними.
У зв`язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 72 ЖК України, ст. ст. 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 268, 280 283 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Усунути перешкоди в здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження належною її на праві власності квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Владимирська