Справа № 243/7786/21
Провадження № 2/243/2313/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2021 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Фаліна І.Ю.,
секретаря судового засідання Олещенко Д.М,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області справу за позовною заявою заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 яка дії в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , третя особа: Слов`янська міська рада Служба у справах дітей про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся представник позивача ОСОБА_1 адвокат Пікулін Роман Миколайович з позовом до ОСОБА_2 яка дії в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , третя особа: Слов`янська міська рада Служба у справах дітей про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 22.07.2008 року посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В квартирі зареєстрована донька позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з тим, що шлюбні відносини між позивачем та ОСОБА_2 припинені, ОСОБА_3 з квітня 2014 року з матір`ю ОСОБА_2 в даній квартирі не проживають, особистих речей відповідачки в квартири немає.
Зазначив, що заперечень проти зняття з реєстрації ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 у матері відповідача, що діє в інтересах неповнолітньої особи немає, остання надала нотаріально посвідчену згоду на зняття з реєстрації доньки. Адже відповідачка вибувши разом з матір`ю до Російської Федерації з квітня 2019 року зареєстрована за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2 та повертатись до України не збираються.
Також зазначив, що відповідач залишається лише формально зареєстрованою, що стає перешкодою для позивача щодо реалізації свого права власності та можуть виникнути у майбутньому при здійснені свого права при відчуженні нерухомого майна.
Просить суд визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Пікулін Р.М. не з`явились. До суду надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_2 яка дії в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, повідомлялись, про причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи - Слов`янська міська рада Служба у справах дітей в судове засідання не з`явився, до суду надано заяву, в якій начальник служби у справах дітей Соколова О.С. просить суд провести слухання справи за відсутності представника третьої особи та надано суду висновок органу опіки та піклування відповідно якого заперечують проти визнання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно договору дарування квартири, який 22.07.2008 року посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Соловар В.І., зареєстрований в реєстрі за № 4240 власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним власником квартири.
З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами по справі, що батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 29.07.2008 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить Довідка № 2070 від 29.06.2021 року Комунальним підприємством Слов`янської міської ради «Керуюча компанія № 4».
Відповідачка ОСОБА_3 , 2003 р.н. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 не проживає за цією адресою з 2014 року і по теперішній час, особистих речей в квартирі немає, що підтверджується актом № 157 від 02.07.2021 року, складеним керівником комітету мікрорайону «ЖЕУ 3» Лілією Рудіч у присутності свідків-сусідів: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Цей факт також підтверджує копія паспорту серія НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , виданого ГУ МВС Росії по Курській області 12.04.2019 року ОСОБА_3 в якому вказана адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , якими підтверджується факт проживання на території РФ за вищевказаною адресою.
З Висновку Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради № 29/03-1851 від 03.09.2021 року, вбачається, що Орган опіки та піклування вважає, що недоцільно визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки неповнолітня дитина не може самостійно обирати місце свого проживання, тому вважають, що факт його не проживання у будинку не є підставою для позбавлення дитини права користування цим житлом.
За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.
Частиною 2 статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.
Частиною 1 статті 163 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.
Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Беручи до уваги той факт, що відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає за іншою адресою: АДРЕСА_2 , суд приходить до переконання про законність вимог позивача та достатність підстав для визнання відповідачки такою, що втратила право користування вищезазначеним житлом.
Відповідно до ч. ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фактично право дитини на житло не буде порушене, адже ОСОБА_3 протягом тривалого часу не мешкає за місцем реєстрації, а мешкає в іншій країні, разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , в той час як наявність лише формальної реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , у належній позивачу квартирі створює йому перешкоди у реалізації свого права власності на цю квартиру.
За наведених обставин суд не погоджується з встановленою органом опіки та піклування недоцільністю визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позивач не вимагає компенсації судових витрат та просить суд покласти на нього судові витрати по справі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 405 ЦК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 яка дії в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , третя особа: Слов`янська міська рада Служба у справах дітей про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ..
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений та підписаний 18.10.2021.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.Ю. Фалін

Донецької області