Провадження №2/359/551/2021
Справа №359/3919/20
РІШЕННЯ

Іменем України

13 вересня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Бориспільська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

Наприкінці травня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з грошового вкладу, відкритому в ВАТ «Державний ощадний банк України», та земельної ділянки площею 2,9858 га з кадастровим номером :08:004:0031 з цільовим призначенням для ведення особисто селянського господарства, яка розташовується в адміністративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району. ОСОБА_2 як спадкоємиця першої черги за законом звернулась до Бориспільської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади, з усіма нарахованими відсотками та компенсаційними виплатами, що знаходяться у Бориспільському відділенні №3036/032 ВАТ «Державний ощадний банк України». Крім цього, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2009 року за ОСОБА_2 було визнано право власності на земельну ділянку площею 2,9858 га з кадастровим номером :08:004:0031 з цільовим призначенням для ведення особисто селянського господарства, яка розташовується в адміністративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району, в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3 . Вказане свідоцтво про право на спадщину та судове рішення порушують права позивача, зважаючи на те, що вона має право на спадкування після смерті діда ОСОБА_3 за правом представлення, оскільки її матір ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просила встановити факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її дідом; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_2 , на грошові вклади з усіма нарахованими відсотками та компенсаційними виплатами, що знаходяться у Бориспільському відділенні №3036/032 ВАТ «Державний ощадний банк України», видане 20 вересня 2011 року державним нотаріусом Бориспільської районної державної нотаріальної контори Скрипкою А.О. в частині успадкування Ѕ частини вказаного грошового вкладу; визнати за нею право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 2,9858 га з кадастровим номером :08:004:0031 з цільовим призначенням для ведення особисто селянського господарства, яка розташовується в адміністративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району.

ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання, а також витребувано з Бориспільської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної щодо майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.71-72).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, у Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру ГУ Держгеокадастру у Київській області було витребувано Витяг про право власності та речові права на спірну земельну ділянку (а.с.117-118).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, у архівного підрозділу суду було витребувано для огляду та дослідження у судовому засіданні матеріали цивільних справ №359/10613/19 (провадження №2-о/359/18/2020), №2-508/09 та №2-о-97/08 (а.с.117-118).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.143).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2021 року позовні вимоги про визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 2,9858 га з кадастровим номером :08:004:0031 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована в адміністративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, були залишені без розгляду (а.с.174-175).

ІІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач та її представник ОСОБА_5 підтримали пред`явлений позов та просили суд його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі.

Завідувач Бориспільської районної державної нотаріальної контори Скрипка А.О. направила до суду лист з проханням проводити розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори та при вирішення спору поклалась на розсуд суду.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27 липня 2007 року (а.с.35).

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,9858 га з кадастровим номером :08:004:0031 з цільовим призначенням для ведення особисто селянського господарства, що розташована в адміністративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.46), а також грошового вкладу, відкритого в Бориспільському відділенні ВАТ «Державний ощадний банк України» (а.с.86).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2008 року був встановлений факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_3 є рідним батьком ОСОБА_2 (а.с.85).

З копії спадкової справи №9/2008, заведеної Бориспільською районною державною нотаріальною конторою, щодо майна померлого ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_2 подала заяву про прийняття спадщини за законом в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.80).

20 вересня 2011 року державний нотаріус Бориспільської районної державної нотаріальної контори Скрипка А.О. видала ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з грошових вкладів, з усіма нарахованими відсотками та компенсаційними виплатами, що знаходяться у Бориспільському відділенні №3036/032 ВАТ «Державний ощадний банк України» на рахунках № НОМЕР_2 (залишок - 0,89 грн.), №741/915 (залишок - 11573,19 грн.), №0828 (залишок - 0,64 грн.), належних спадкодавцю (а.с.16).

Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються книгою шостою «Спадкове право» ЦК України.

V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

а. норми матеріального права.

У відповідності до ч.1, ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК Україниспадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подати заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1266 ЦК України внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до положення ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

У постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1316/2227/11 (провадження №61-12290св18) зроблено правовий висновок, що у ст.1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо.

б. норми процесуального права.

За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 цього ж Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_7 , матір`ю якої є ОСОБА_4 , а батьком - ОСОБА_8 (а.с.39). В подальшому, ОСОБА_7 після укладення шлюбу з ОСОБА_9 змінила своє дошлюбне прізвище на « ОСОБА_10 » (а.с.37).

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 встановлено, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 та її матір`ю вказано ОСОБА_7 , а в графі «батько» - прочерк (а.с.41).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 померла, згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.34).

Згідно відомостей з погосподарської книги Великоолександрівської сільської ради народних депутатів Бориспільського району за період з 1996 по 2005 роки вбачається, що ОСОБА_3 був головою домогосподарства, а ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , доводиться йому дочкою (а.с.26-27,28-29).

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_11 , яка після укладення шлюбу змінила своє прізвище з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_13 » (а.с.38), встановлено, вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 та її матір`ю вказано ОСОБА_7 , а в графі «батько» - також прочерк (а.с.40).

Зі змісту рішення виконавчого комітету Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області №03 від 30 січня 2003 року вбачається, що ОСОБА_7 , позивач по справі, залишилась без батьківського піклування. Оскільки, мати - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , а відомості про батька ОСОБА_8 були записані за вказівкою матері в порядку ч.1 ст.135 СК України. У зв`язку з цим, над неповнолітньою ОСОБА_7 було встановлено опіку та призначено її опікуном її тітку ОСОБА_2 (а.с.50).

Крім цього, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2008 року була задоволена заява ОСОБА_2 , заінтересована особа: Великоолександрівська сільська рада Бориспільського району Київської області, про встановлення факту родинних відноси, а саме: був встановлений факт, що має юридичне значення, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.54, справа №2-о-97/2008 а.с.33-34).

Вказаним судовим рішенням також були встановлені такі фактичні обставини: «08 лютого 1957 року ОСОБА_14 уклала шлюб з ОСОБА_15 , та отримала прізвище « ОСОБА_12 ». В 1959 році ОСОБА_14 вступила у фактичні шлюбні відносини з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилась дочка ОСОБА_4 , у свідоцтві про її народження в графі «батько» стоїть прочерк. ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_16 , у свідоцтві про її народження в графі «батько» також стоїть прочерк. 12 вересня 1974 року ОСОБА_14 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб. На той час ОСОБА_2 було два роки, а її сестрі ОСОБА_17 - чотирнадцять років. ОСОБА_3 визнавав їх обох своїми дочками, незважаючи на те, що у свідоцтвах про їх народження у графі «батько» стояв прочерк».

Допитана у судовому засіданні в якості свідка позивач показала, що відповідач по справі ОСОБА_2 є її рідною тіткою, тобто сестрою померлої матері ОСОБА_4 . В свою чергу, ОСОБА_3 є дідом позивача, тобто батьком її матері та тітки. Свідку відомо про ту, обставину, що в свідоцтві про народження її матері в графі «батько» зазначено прочерк. Вказана обставина пояснюється тим, що дід ОСОБА_3 та баба ОСОБА_18 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_19 ) уклали шлюб лише після того, як матері позивача виповнилось 11 років. ОСОБА_3 виховував позивача. Позивач, її матір та дід проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 до смерті матері. Після смерті матері позивача ОСОБА_2 була призначена опікуном над позивачем, яка на той час ще не досягнула повноліття. На ОСОБА_2 був покладений обов`язок зі збереження житлового будинку, в якому проживала позивач.

Показання позивача, допитаної в якості свідка, у повній мірі узгоджуються з вищевказаними письмовими доказами та переконливо підтверджують ту обставину, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводився батьком ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Зважаючи на це, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дідом ОСОБА_1 .

За час свого життя ОСОБА_3 заповіт не склав, тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом.

Встановлено, що ОСОБА_2 подала заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку.

Разом з цим, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто до відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 . У зв`язку з цим, її дочка ОСОБА_1 має право за правом представлення на спадкування за законом після смерті її діда ОСОБА_3 ту частку спадщини, яка належала за законом її матері, а саме Ѕ частину грошових вкладів, з усіма нарахованими відсотками та компенсаційними виплатами, що знаходяться у Бориспільському відділенні №3036/032 ВАТ «Державний ощадний банк України».

Тому, суд погоджується з доводами позивача щодо наявності у неї права на спадкування за право представлення після смерті діда.

Враховуючи викладене, свідоцтво про право на спадщину за законом від 20 вересня 2011 року, видане ОСОБА_2 на грошові вклади, з усіма нарахованими відсотками та компенсаційними виплатами, що знаходяться у Бориспільському відділенні №3036/032 ВАТ «Державний ощадний банк України», було видано з порушенням прав позивача на спадкове майно.

З цих підстав свідоцтво про право на спадщину за законом від 20 вересня 2011 року, видане ОСОБА_2 , після смерті ОСОБА_3 на грошові вклади, з усіма нарахованими відсотками та компенсаційними виплатами, що знаходяться у Бориспільському відділенні №3036/032 ВАТ «Державний ощадний банк України», належить визнати недійсним.

VІI. Розподіл судових витрат між сторонами.

За змістом ч.1 та п.3 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати, пов`язані з вчиненням з витребуванням доказів.

Згідно з ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

З квитанції №31259173-1 від 25 травня 2020 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 2522 гривень 40 копійок за дві вимоги немайнового характеру та вимогу майнового характеру. Позов задоволений. З огляду на це, з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1681 гривні 60 копійок, враховуючи, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2021 року позовна вимога про визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки була залишена без розгляду.

Крім цього, з копій квитанцій (а.с.107,137,139,140) вбачається, що ОСОБА_1 витратила грошові кошти у розмірі 76 гривень 72 копійки (19+19,24+19,24+19,24) за витребування письмових доказів, а саме направлення адвокатських запитів. Тому, суд вважає, що з ОСОБА_2 слід стягнути 76 гривень 72 копійки в якості витрат, пов`язаних з витребуванням доказів.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.1266, ч.1, ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ст.1301 ЦК України, ч.1 та ч.2 ст.77, ч.1 ст.80, ч.1 та ч.6 ст.81, ч.1 та п.3 ч.3 ст.133, ч.1 та п.1 ч.2 ст.141, ч.2 ст.89, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є дідом ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_2 , після смерті ОСОБА_3 на грошові вклади, видавник Бориспільська районна державна нотаріальна контора, дата видачі 20 вересня 2011 року, зареєстроване в реєстрі за №2-782, реєстровий номер у Спадковому реєстрі 43785586.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1681 гривні 60 копійок та витрати, пов`язані з витребуванням доказів у розмірі 76 гривень 72 копійки.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду - 23 вересня 2021 року.

Суддя: В.В. Журавський