Справа № 495/2754/19
№ провадження 2/495/428/2021
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

26 березня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді - Прийомової О.Ю.

за участю секретаря Іванченко А.С.,

справа № 495/2754/19,

за участю учасників справи:

від позивача особисто позивач ОСОБА_1 ,

від відповідача особисто ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки,

представник позивача ОСОБА_3 на підставі ордеру серії Од № 319826,

представник відповідача ОСОБА_4 на підставі ордеру серії ОД № 330182,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, уточнивши свої позовні вимоги 29.07.2019 року остаточно просить суд: стягнути з відповідача на його користь матеріальні збитки в сумі 42 514,44 грн., моральну шкоду в сумі 150 000 грн., а також судові витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги в сумі 15600 грн. за оплату проведеної оцінки колісного транспортного засобу в сумі 1950 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.05.2017 року, приблизно о 10.00 годині, він керував мопедом "Viper EX50F", реєстраційний номер ВН НОМЕР_1 по правій смузі проїзної частини автодороги Н33 (раніше Р70) сполученням «Одеса-Білгород-Дністровський-Монаші», по вул. Шабська с. Салгани Білгород-Дністровського району Одеської області, з боку м. Білгород-Дністровський, у напрямку с. Шабо Білгород-Дністровського району.

В цей час, попереду вищевказаного мопеду, у тому ж напрямку, по правій смузі проїзної частини автодороги Н33 (раніше Р70) сполученням «Одеса-Білгород-Дністровський-Монаші», по вул. Шабська с. Салгани Білгород-Дністровського району Одеської області, з боку м. Білгород-Дністровський, у напрямку с. Шабо Білгород-Дністровського району, здійснював рух водій ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем марки "Toyota HI ACE", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить йому, маючи при собі реєстраційний документ на вказаний транспортний засіб.

При здійсненні розвороту ОСОБА_2 , не переконався, що це буде безпечним, не надав дорогу його транспортному засобу в результаті чого сталося зіткнення його мопеда "Viper EX50F" з автомобілем марки "Toyota HI ACE", яким керував обвинувачений ОСОБА_2 .

В наслідок дорожньо-транспортної пригоди йому було спричинене тілесне ушкодження. Обвинувачений сплатив йому частину витрат на лікування.

Разом з тим, вказує, що для повного завершення його лікування , в умовах стаціонару йому необхідно провести ще одну операцію по видаленню з пошкодженої ноги металевих конструкцій і це буде коштувати 14142 грн.

Також зазначив, що із-за отриманих тілесних ушкоджень позивач, як потерпілий був позбавлений можливості працювати та отримувати кошти на проживання собі та членам його сім`ї.

Всього він перебував на лікуванні з 10.05.2017 року по 06.11.2017 рік, що підтверджується відповідними довідками, а тому вважає, що за період 6 місяців слід стягнути з відповідача на користь позивача шість мінімальних заробітних плат, що кореспондується зі ст. 1195 ЦК України.

Також просив йому відшкодувати вартість матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ мопеда "Viper EX50F" згідно висновку про вартість матеріального збитку, викладеного у звіті №9/18 про оцінку колісного транспортного засобу мопеда "Viper EX50F", оскільки в результаті дорожньо-транспортної пригоди його мопед став непридатним до експлуатації.

За проведення експертного дослідження позивачем було сплачено експерту автотоварознавцю ОСОБА_5 грошові кошти загальним розміром 1950 грн.

Також позивач зазначив, що внаслідок ДТП йому була спричинена моральна шкода, що полягає в щиросердечних стражданнях, перенесених в результаті стресу під час дорожньо-транспортної пригоди, випробуванню фізичним болем, отриманих тілесних ушкоджень, безсонням, яке виникло в результаті нервового стресу і білей.

Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює в 150 000 грн.

На підставі вищевикладеного потерпілий ОСОБА_1 в рамках розгляду кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2 ч. 1 ст. 286 КК України заявив цивільний позов.

29.08.2018 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області був винесений вирок, згідно якого ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, та на підставі санкції даної статті призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 75 КК України засуджений ОСОБА_2 звільнений від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_2 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи. Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 не обирався. Звільнено засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від основного та додаткового покарання, призначеного вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.08.2018 року згідно ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Стягнуто с засудженого ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди в сумі 15 000 грн., компенсацію майнової шкоди в сумі 32 564,44грн.

У задоволенні решти частини стягнення компенсації моральної та майнової шкоди відмовлено.

Стягнуто с засудженого ОСОБА_2 на корить держави витрати за проведення судової авто-технічної експертизи обставин зіткнення автомобіля "Toyota HI ACE", реєстраційний номер НОМЕР_2 та мопеда "Viper EX50F", реєстраційний номер НОМЕР_3 в сумі 4290 гривень. Стягнуто с засудженого ОСОБА_2 на корить держави витрати за проведення судової авто-технічної експертизи з дослідження технічного стану систем керування, ходової частини автомобіля "Toyota HI ACE", реєстраційний номер НОМЕР_2 в сумі 1980 гривень 80 копійок.

Стягнуто с засудженого ОСОБА_2 на корить держави витрати за проведення судової авто-технічної експертизи з дослідження технічного стану систем керування і ходової частини мопеда "Viper EX50F", реєстраційний номер НОМЕР_3 в сумі 2860 гривень.

Стягнуто с засудженого ОСОБА_2 на корить держави витрати за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи з дослідження механізму зіткнення мопеда «Viper EX50F», реєстраційний номер НОМЕР_3 та автомобіля "Toyota HI ACE", реєстраційний номер НОМЕР_2 в сумі 3146 гривень. Речові докази мопед «Viper EX50F», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить на підставі реєстраційного документу на вказаний транспортний засіб потерпілому ОСОБА_1 , який був переданий йому на зберігання залишено останньому. Речові докази автомобіль "Toyota HI ACE", реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу обвинуваченому ОСОБА_2 , який зберігається на спец майданчику № 3 в с. Салгани, Білгород-Дністровського району, Одеської області повернуто власнику. Арешт з мопеда «Viper EX50F», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який був накладений на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.05.2017 року скасовано.

Проте, ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.02.2019 року, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_1 задоволені частково.

Вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.08.2018 року в кримінальному провадженні №0001159 відносно ОСОБА_2 скасований в частині вирішення цивільного позову та призначено в цій частині новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства, в тому ж суді в іншому складі суду.

В решті вирок районного суду залишено без змін.

05 квітня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням справи до її підготовчого розгляду.

17 жовтня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті.

В судовому засіданні позивач та його представник свої позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позові.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог частково заперечували, вказуючи, що дійсно внаслідок ДТП, що сталася 10.05.2017 року з вини відповідача позивачу була спричинена шкода.

Разом з тим, стверджували, що позивачем не доведенні суми необхідного відшкодування, моральна шкода завищена.

Вислухавши вступне слово позивача та його представника, відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що дійсно 10.05.2017 року, приблизно о 10.00 годині, в світлий час доби, без опадів, при сухому дорожньому покритті, водій ОСОБА_1 , керуючи технічно справним мопедом "Viper EX50F", реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить йому, маючи при собі реєстраційний документ на вказаний транспортний засіб, здійснював рух по правій смузі проїзної частини автодороги Н33 (раніше Р70) сполученням «Одеса-Білгород-Дністровський-Монаші», по вул. Шабська с.Салгани Білгород-Дністровського району Одеської області, з боку м. Білгород-Дністровський Одеської області, у напрямку с. Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області.

В цей час, попереду вищевказаного мопеду, у тому ж напрямку, по правій смузі проїзної частини автодороги Н33 (раніше Р70) сполученням «Одеса-Білгород-Дністровський-Монаші», по вул. Шабська с. Салгани Білгород-Дністровського району Одеської області, з боку м. Білгород-Дністровський, у напрямку с. Шабо Білгород-Дністровського району, здійснював рух водій ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем марки "Toyota HI ACE", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить йому, маючи при собі реєстраційний документ на вказаний транспортний засіб.

Далі, водій автомобілю "Toyota HI ACE", реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 , вирішивши продовжити рух у зворотному напрямку, здійснюючи розворот, діючи з необережності, не вжив належних і своєчасних заходів, в порушення пункту 10.4. Правил дорожнього руху України, перед розворотом завчасно не зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, а здійснив виїзд та зупинку на узбіччі, розташованому з правої сторони від проїзної частини вул. Шабська с. Салгани Білгород-Дністровського району, за напрямом до с. Шабо Білгород-Дністровського району. Далі, продовжуючи виконання розвороту не з крайнього лівого положення на проїзній частині, тобто з зазначеного узбіччя, не дав дорогу попутному транспортному засобу мопеду "Viper EX50F", реєстраційний номер НОМЕР_3 , в порушення п.10.1. Правил дорожнього руху України, при виконанні розвороту, перед початком та зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, проявляючи злочинну самовпевненість, поновив та змінив напрямок свого руху, виїхавши на проїзну частину зазначеної автодороги, чим створив перешкоду та небезпеку для руху водію зазначеного мопеду "Viper EX50F", в результаті чого допустив зіткнення свого автомобіля з вказаним мопедом.

В наслідок дорожньо-транспортної пригоди було спричинене середньої тяжкості тілесне ушкодження водію мопеду "Viper EX50F", реєстраційний номер НОМЕР_3 потерпілому ОСОБА_1 .

Водій автомобілю "Toyota HI ACE", реєстраційний номер НОМЕР_2 обвинувачений ОСОБА_2 , маючи реальну, об`єктивну і технічну можливість належно виконати вимоги пунктів 10.1. і 10.4. Правил дорожнього руху України, запобігти настанню дорожньо-транспортної пригоди зіткненню свого автомобіля з мопедом "Viper EX50F", реєстраційний номер НОМЕР_3 , грубо порушив вимоги зазначених пунктів Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п.10.4. Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю.

Допущенні водієм ОСОБА_2 порушення вимог пунктів 10.1. і 10.4. Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_1 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Вказані обставини встановлені вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.02.2019 року, не заперечується сторонами, доводяться матеріалами справи.

У відповідності до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Задля повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було витребувано кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст. 286 КК України.

Так, з матеріалів вищенаведеної кримінальної справи, в рамках якої розглядався цивільний позов ОСОБА_1 встановлено наступне.

Відповідно до висновку №18-135 судової автотехнічної експертизи обставин зіткнення автомобіля "Toyota HI ACE", реєстраційний номер НОМЕР_2 та мопеда "Viper EX50F", реєстраційний номер НОМЕР_4 9608 від 23.02.2018, встановлено, що належні дії водія мопеда "Viper EX50F", реєстраційний номер НОМЕР_3 в умовах події регламентувалися вимогами п.12.3. Правил дорожнього руху України, згідно з якими, при виникненні перешкоди або небезпеки для руху, які водій об`єктивно здатний виявити, він повинен був негайно вжити заходів до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Водій мопеда «Viper» в умовах події згідно заданих слідством вихідних даних шляхом виконання вимог п.12.3. Правил дорожнього руху України не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем «Toyota», тому перебував в аварійній ситуації.

Належні дії водія автомобілю "Toyota HI ACE", реєстраційний номер НОМЕР_2 в умовах події регламентувалися вимогами п.10.1. та 10.4. Правил дорожнього руху України, згідно з якими, йому було необхідно зайняти крайнє ліве положення на проїзній частині, призначеної для руху в даному напрямку, а при виконанні розвороту переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Належним виконанням зазначених вимог Правил дорожнього руху України, водій автомобіля «Toyota» мав технічну можливість запобігти події.

Оскільки водій автомобіля «Toyota» належним виконанням вимог пунктів 10.1. та 10.4. Правил дорожнього руху України мав технічну можливість запобігти зіткненню, а водій мопеда «Viper» в умовах події перебував в аварійній ситуації, в причинному зв`язку з фактом дорожньо-транспортної пригоди перебувають дії водія автомобіля «Toyota».

Відповідно до висновку №17-1996 судової автотехнічної експертизи з дослідження технічного стану систем керування, ходової частини автомобіля "Toyota HI ACE", реєстраційний номер НОМЕР_2 від 27.10.2017, встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди ходова частина, рульове керування та гальмова система автомобіля "Toyota HI ACE", реєстраційний номер НОМЕР_2 перебували в працездатному стані, дозволяли водієві здійснювати рух по наміченій траєкторії, ефективно знижувати швидкість аж до зупинки й не мали несправностей, які б раптово для водія могли обумовити відмову систем, втрату керованості, або відведення автомобіля від заданого водієм напрямку руху.

Відповідно до висновку №17-1998 судової авто технічної експертизи з дослідження технічного стану систем керування і ходової частини мопеда "Viper EX50F", реєстраційний номер НОМЕР_4 9608 від 20.02.2018, встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди ходова частина, рульове керування та гальмова система мопеда "Viper EX50F", реєстраційний номер НОМЕР_3 перебували в працездатному стані, дозволяли водієві здійснювати рух по наміченій траєкторії, ефективно знижувати швидкість аж до зупинки й не мали несправностей, які б раптово для водія могли обумовити відмову систем, втрату керованості, або відведення мопеда від заданого водієм напрямку руху.

Відповідно до висновку №17-1997 судової транспортно-трасологічної експертизи з дослідження механізму зіткнення мопеда «Viper EX50F», реєстраційний номер НОМЕР_3 та автомобіля "Toyota HI ACE", реєстраційний номер НОМЕР_2 від 21.02.2018 встановлено, що в умовах даної події сталося первинне контактування передньої частини правого борту мопеда «Viper EX50F» з центральною нижньою частиною лівого борту автомобіля "Toyota HI ACE", при приблизно поперечному (зліва направо) русі мопеда відносно поздовжньої осі автомобіля у положенні мопеда близькому до вертикального.

Місце зіткнення автомобіля "Toyota HI ACE" та мопеда «Viper EX50F» мало місце у зоні між слідом гальмування мопеда і задирами на асфальті (тобто після закінчення сліду гальмування і до початку поширення задирів), приблизно в районі середини проїзної частини вул. Шабська (тобто чи у смузі руху мопеда біля центру дороги, чи на зустрічній смузі біля центру дороги).

У відповідності до акту огляду транспортного засобу, скутеру «Viper EX50F», реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_1 внаслідок ДТП, що мала місце 10.05.2017 року було спричинено матеріальні збитки / кримінальна справа л.с.56-60/

Згідно звіту № 9/18 про оцінку колісного транспортного засобу скутера «Viper F 50», реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартість матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ - скутера «Viper F 50», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в результаті пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді становить 9172,44 грн ./кримінальна справа л.с. 40-75/.

За проведення експертного дослідження позивач сплатив 1920 грн, що підтверджується квитанціями № 32 від 23.01.2018 року та №56 від 15.01.2018 / кримінальна справа л.с.77-78/.

Згідно письмового відзиву відповідача ОСОБА_2 від 23.04.2018 року, він з позовними вимогами погоджується частково, просив стягнути матеріальну шкоду у розмірі 23874, 44 грн у випадку доведеності кількості часу, коли позивач не працював; моральну шкоду у розмірі 2000 грн, судові витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги у сумі 2000 грн та оплату проведеної оцінки колісного транспортного засобу у розмірі 1950 грн, у задоволені інших позовних вимог - відмовити. /л.с. 86-88 кримінальної справи./

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією і негативними наслідками. Обов`язок доказування розподіляється таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач відсутність його вини в заподіянні шкоди.

У відповідності до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п.п. 1,2 пункту 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

У відповідності до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У відповідності до правового Висновку Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України по справі № 6-954цс16 від 26.10.2016 року, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.

Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов`язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди.

За таких обставин, позивач має абсолютне право на звернення саме до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

До матеріальних збитків позивач також відносить наступні витрати.

Так, як вбачається з витребуваної кримінальної справи за обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України № 495/2652/1, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 436 від 19.12.2017 року встановлено, що у потерпілого ОСОБА_1 були тілесні ушкодження закритий осколковий перелом тіла малогомілкової кістки правої нижньої кінцівки, що виник внаслідок прямої ударної травмуючої дії тупого твердого предмету, на що вказує характер тілесного ушкодження; другі індивідуальні особливості травмуючого предмета на даний час встановити не можливо.

Закритий перелом малогомілкової кістки у потерпілого ОСОБА_1 виник незадовго до його звернення за медичною допомогою, можливо в строк вказаний в постанові. Закритий перелом тіла малогомілкової кістки не викликав загрозливих для життя явищ, викликає тривалий розлад здоров`я, більш як 21 день, у відповідності до п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відноситься до категорії середньої тяжкості.

Закритий осколковий перелом тіла малогомілкової кістки правої нижньої кінцівки у потерпілого ОСОБА_1 міг виникнути при травмуючому контакті з транспортним засобом, як вказано в постанові.

У відповідності до довідки №5/27, виданої КЗ «Білгород-Дністровська міськрайонна багатопрофільна лікарня», ОСОБА_1 дійсно знаходився під наглядом лікувального закладу з 26.06.2017 року по 06.11.2017 року. Діагноз основний: консулід. перелом с/т м/гомілкової кістки правої гомілки. Стан після МОС. /кримінальна справа/л.с.37/.

У відповідності до довідки № 50/563, виданої КЗ «Білгород-Дністровська міськрайонна багатопрофільна лікарня», ОСОБА_1 знаходиться під наглядом лікувального закладу з травмою після ДТП з 10.05.2017 року. Діагноз основний: консулід. перелом с/т м/гомілкової кістки правої гомілки. Стан після МОС. Рекомендовано видалення МОС в умовах травматологічного відділення. /кримінальна справа л.с.38/.

Згідно з роздруківки кошторису вартості такої операції вона складає 14142 грн /кримінальна справа л.с. 39/

Разом з тим, як вбачається з копії розписки від 12.05.2017 року, ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 гроші на операцію в розмірі 11000 грн. /кримінальна справа л.с.89/

Оскільки позивачем не наведено жодного доказу його витрат на лікування до отримання вказаних сум, не доведено й того факту, що необхідність видалення МОС спричинена повторністю проведення відповідної операції, тому суд вважає справедливим врахувати отримання вказаних коштів при здійсненні розрахунку необхідного відшкодування на лікування потерпілого.

За таких обставин, доцільним буде стягнення з відповідача на користь позивача 14142-11000 /фактично отримані витрати на лікування/ = 3142 грн., а отже в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають частковому задоволенню, у зв`язку із їх частковою обґрунтованістю.

Стосовно вимог про відшкодування компенсації заробітної плати за час лікування, слід вказати про наступне.

У відповідності до ч.1,2 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Положення коментованої статті є загальною нормою, що регулює відносини по відшкодуванню шкоди, яка завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі.

Зокрема, в ч. 1 коментованої статті містяться загальні підстави відшкодування шкоди, завданої здоров`ю фізичної особи внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я.

Насамперед, чинне законодавство передбачає відповідальність за завдання шкоди здоров`ю фізичної особи каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Поняттям «каліцтво», в свою чергу, охоплюються дві основні категорії: травма та професійне ушкодження здоров`я.

Травма характеризується раптовим та, як правило, одноразовим зовнішнім впливом на організм, внаслідок чого йому завдається фізичне ушкодження, наприклад, удар, результатом якого є перелом кісток.

Специфіка шкоди, яка завдана здоров`ю, полягає також і в тому, що вона не може бути відшкодована в натурі та оцінена в грошовому еквіваленті. І тому об`єктом відшкодування буде не зазначена шкода, а лише майнові втрати, що зазнала фізична особа, внаслідок завдання цієї шкоди.

До таких втрат законодавець відносить: а) заробіток (дохід), втрачений потерпілим внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності.

У ч. 2 коментованої статті закріплюється обов`язок відшкодувати шкоду, завдану каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала.

Так розмір майнових втрат, що зазнала фізична особа внаслідок завдання цієї шкоди, законодавець визначає, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Матеріалами справи встановлено, що потерпілий внаслідок ДТП, що мала місце 10.05.2017 - ОСОБА_1 перебував під наглядом медичного закладу, а саме в травматологічному відділенні з 26.06.2017 по 06.11.2017 року. Травма спричинена 10.05.2017 року згідно медичної довідки КУ «Білгород-Дністровська міськрайонна багатопрофільна лікарня» №50/563.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про втрату ним працездатності внаслідок завдання йому тілесних ушкоджень у вигляді травми з вини ОСОБА_2 , та втрату ним можливості отримання заробітку/доходу/ у зв`язку з каліцтвом.

Разом з тим, судом враховується і думка відповідача, викладена у відзиві на позов від 23.04.2018, з цього приводу.

Так, відповідач вказав, що період за який слід вирахувати нарахування відповідних відшкодувань становить менше 6 місяців на 4 дні, адже позивач у своєму позові виходить з підрахунку 3200*6місяців, що дорівнює 19200 грн, проте оскільки він втратив працездатність 10.05.2017 року та перебував у травматологічному відділенні до 06.11.2017 року, правильним буде відняти 4 дні неповного місяця, що становить 3200/20*4=640 грн.

Більш того, матеріали кримінальної справи, в рамках якої подано цивільний позов містять копію розписки ОСОБА_1 про отримання від ОСОБА_2 грошових коштів на утримання місячного заробітку в розмірі 7000 грн.

На думку суду, справедливим та доцільним буде врахування вказаної суми отриманого відшкодування при вирахуванні компенсації заробітної плати за час лікування.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки в цій частині підлягають також частковому задоволенню, а саме в частині 19200 /розмір компенсації вирахованої позивачем/-640 грн /за 4 днів неповного місяця, за який позивач вже був виписаний з медичного закладу/ - 7000 грн/ фактично отриманого відшкодування місячного заробітку/ = 11560 грн.

Позивач у своєму позові також зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому було заподіяна моральна шкода, яка виражається що полягає в щиросердечних стражданнях, перенесених в результаті стресу під час дорожньо-транспортної пригоди, випробуванню фізичним болем, отриманих тілесних ушкоджень, безсонням,яке виникло в результаті нервового стресу і білей. Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює в 150 000 грн.

Стаття 1167 ЦК України визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, зокрема моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статі.

Як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової ) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

У сенсі розуміння ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, так як ОСОБА_1 безсумнівно пережив моральні страждання, психічне хвилювання як під час ДТП, внаслідок ушкодження її майна, так і після пригоди у вигляді отриманих тілесних ушкоджень.

З врахуванням фактичних обставин справи, характеру та обсягу спричинених моральних страждань, принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_1 , визначивши йому розмір у сумі 5 000 гривень.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного.

У відповідності ст.1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах від 20.12.2011 № 4191-VI, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

За таких обставин, оскільки позивачем наведений детальний опис робіт /наданих послуг/ згідно сплаченої ним квитанції № 1185/11 за витрати на правничу допомогу у розмірі 7300 грн /кримінальна справа л.с.107/, наведено розрахунку витрат згідно квитанції № 9/13 від 29.07.2019, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині у повному обсязі у розмірі 15600 грн.

У відповідності до ч.1, п.2 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

Враховуючи те, що за проведення за проведення експертного дослідження позивач сплатив 1920 грн, що підтверджується квитанціями № 32 від 23.01.2018 року та №56 від 15.01.2018 року, то вони підлягають стягненню з відповідача.

У відповідності до ч.1 п.2 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Тож, у зв`язку із звільненням позивача на підставі норм чинного законодавства від сплати судового збору за подання відповідного позову, з відповідача на рахунок держави слід стягнути судовий збір у загальному розмірі 908 грн.

На підставі вищевикладеного, на основі повно та всебічно досліджених доказів, у сенсі розуміння вимог чинного законодавства, та його застосування до фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 23874,44 грн, що складається в цілому з: 3142 грн витрат, пов`язаних з лікуванням, 9172,44 грн вартість матеріальної шкоди у зв`язку з пошкодження колісного транспортного засобу скутеру «Viper EX50F», реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_1 , 11560 грн компенсація заробітної плати за час лікування; моральної шкоди у розмірі 5000 грн.; 15600 грн витрати на правову допомогу, належно розраховані та документально підтверджені, 1950 грн витрати за оплату оцінки колісного транспортного засобу.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 23, 1166, 1167, 1187,1192 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 83, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , матеріальну шкоду у загальному розмірі 23874,44 грн, що складається в цілому з: 3142 грн витрат, пов`язаних з лікуванням, 9172,44 грн вартість матеріальної шкоди у зв`язку з пошкодження колісного транспортного засобу скутеру «Viper EX50F», реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_1 ; 11560 грн компенсація заробітної плати за час лікування.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , належно розраховані та документально підтверджені витрати, на правничу допомогу у розмірі 15600 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , витрати за оплату оцінки колісного транспортного засобу у розмірі 1950 грн. згідно квитанцій № 32 від 23.01.2018 року та №56 від 15.01.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 908 грн на користь держави.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 02 квітня 2021 року

СУДДЯ: