Справа № 2-2693/09 Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В. П.
Провадження № 22-ц/802/1254/21 Категорія: 84 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд ускладі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

секретар судового засідання Савчук Т. Ф.,

з участю:

головного державного виконавця Арсенюк О. В.,

представника боржника адвоката Ліпкевича І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням Головного державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Арсенюк Оксани Валеріївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 , поданою її представником адвокатом Ліпкевичем Іваном Володимировичем, на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 липня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Арсенюк О. В. звернулася в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 . Подання мотивує тим, що на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавчий лист (дублікат), виданий 23.10.2009 Луцьким міськрайонним судом Волинської області в справі № 2-2693 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в користь ВАТ «ВТБ Банк» 476464 дол. США кредитного боргу та 901,03 грн судових витрат. 29.10.2009 року відкрито виконавче провадження за № в АСВП 15572899. У ході здійснення виконавчого провадження було встановлено, що боржник ОСОБА_1 отримує дохід у ДП «ЛРЗ «Мотор», перебуває на обліку в Луцькому об`єднаному управліні ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії. У період з 09.03.2011 по даний час із заробітної плати та пенсії боржника було стягнуто та перераховано на користь стягувача 274715,75 грн. Згідно відповідей на запити державного виконавця встановлено, що будь-якого рухомого та нерухомого майна у власності ОСОБА_1 не перебуває. На виклик державного виконавця, який був отриманий особисто боржником, ОСОБА_1 не з`явилась та пояснень не надала. Разом з тим, згідно відомостей Державної прикордонної служби України листом від 16.11.2020, ОСОБА_1 неодноразово перетинала державний кордон України. Рішення суду з моменту відкриття 29.10.2009 виконавчого провадженння по даний час не виконано, борг, який підлягає до стягнення, за останні десять років погашено лише в розмірі 274715,75 грн, що у відсотковому співвідношенні становить 7% від загальної суми заборгованості за виконавчим документом, а самостійно боржником жодних коштів не сплачено в рахунок погашення заборгованості. Боржник ухиляється від виконання даного рішення суду, не вживає заходів щодо з його виконання за рахунок належного йому майна і доходів. Просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянку України ОСОБА_1 за не виконання виконавчого листа (дублікат), виданого 23.10.2009 Луцьким міськрайонним судом Волинської області всправі № 2-2693 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в користь ВАТ «ВТБ Банк» 476464 дол. США кредитного боргу та 901,03 грн судових витрат.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 липня 2021 року подання головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Арсенюк О. В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон громадянку України ОСОБА_1 до виконання виконавчого листа (дублікат), виданого 23.10.2009 Луцьким міськрайонним судом Волинської області в справі № 2-2693/09 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в користь ВАТ «ВТБ Банк» 476464 дол. США кредитного боргу та 901,03 грн судових витрат.

Боржник ОСОБА_1 через свого представника адвоката Ліпкевича І.В. подала апеляційну скаргу на зазначену ухвалу, в якій покликаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу та відмовити у задоволенні подання державного виконавця. Вказує, що в період з 09.03.2011 по даний час в рамках здійснення виконавчого провадження № 15572899 із заробітної плати та пенсії боржника стягнуто та перераховано на користь стягувача 274715,75 грн. Єдиним доказом, що боржник нібито ухиляється від виконання рішення суду є те, що вона не реагувала на виклики державного виконавця, однак, вказане не може слугувати підтвердженням ухилення, оскільки ст. 90 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця. Державним виконавцем не доведено факт її умисного ухилення від виконання рішення суду, факт виїзду за кордон не є належним доказом умисного невиконання боржником рішення суду. Невиконання боржником розпорядження виконавця про виклик не свідчить про умисне ухилення боржника від виконання рішення суду.

Відзив на апеляційну скаргу в цій справі не подавався.

В суді апеляційної інстанції боржник ОСОБА_1 , представник боржника адвокат Ліпкевич І. В. підтримали апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

Головний державний виконавець Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Арсенюк О. В. апеляційну скаргу не визнала та просила залишити її без задоволення.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної, заслухавши боржника та її представника, головного державного виконавця, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з такого.

Право громадян України на пересування, в тому числі і залишення території України, закріплено у ст. 33 Конституції України. У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має правоу разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Тобто, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у випадку ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Із матеріалів справи встановлено, що на примусовому виконанні у Відділі перебуває виконавчий лист № 2-7908, виданий виконавчий лист (дублікат), виданий 23.10.2009 Луцьким міськрайонним судом Волинської області в справі № 2-2693 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в користь ВАТ «ВТБ Банк» 476464 дол. США кредитного боргу та 901,03 грн судових витрат.

29.10.2009 державним виконавцем Відділу було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № в АСВП 15572899, в якій зазначає про обов`язок боржника добровільно виконати рішення суду в семиденний термін з дня отримання даної постанови.

Державним виконавцем подано запити до державних органів, підприємств, установ, незалежно від форм власності та ін. учасників виконавчого провадження для одержання інформації необхідної для проведення виконавчих дій.

Згідно відповіді ДФС України боржник за вказаним у запиті податковим номером отримує дохід у ДП «ЛРЗ «Мотор».

Згідно відповіді Пенсійного фонду України щодо осіб-боржників, які отримують пенсії встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Луцькому об`єднаному управлінні ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії.

В ході здійснення виконавчого провадження № 15572899, державним виконавцем направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у бухгалтерії ДП «ЛРЗ «Мотор» та Луцького об`єднаного управління ПФУ у Волинській області.

В період з 09.03.2011 по даний час в рамках здійснення виконавчого провадження № 15572899 із заробітної плати та пенсії боржника стягнуто та перераховано на користь стягувача 274715,75 грн.

Згідно відповідей на запити державного виконавця встановлено, що будь-якого рухомого та нерухомого майна у власності ОСОБА_1 не перебуває.

17.11.2020 державним виконавцем Другого ВДВС у м. Луцьку направлено виклик з вимогою з`явитися до державного виконавця, щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату. Однак, на виклик до державного виконавця Шелкова H.A. не з`явилась та пояснень не надала.

06.07.2021 державним виконавцем повторно направлено виклик з вимогою з`явитися до державного виконавця, щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату. Даний виклик одержано особисто ОСОБА_1 08.07.2021, проте остання не з`явилась та пояснень не надала.

У відповідь на запити державного виконавця, Державною прикордонною службою України листом від 16.11.2020 повідомлено про те, що ОСОБА_1 неодноразово перетинала державний кордон України.

Посилання в апеляційній скарзі на часткове виконання рішення суду, а саме стягнення державним виконавцем з заробітної плати та пенсії та перерахування на користь стягувача 274715,75 грн не заслуговують на увагу, оскільки вказана сума становить 7% від загальної суми заборгованості за виконавчим документом, а самостійно боржником жодних коштів не сплачено в рахунок погашення заборгованості.

Разом з тим, боржник часто виїжджає за кордон. За період з 03.09.2016 по 09.09.2019 здійснила 4 виїзди за межі України. Мету та цілі таких поїздок за кордон, а також джерело коштів для таких виїздів боржник суду не повідомила. Виїзди боржника за межі України не сприяють погашенню боргу та виконанню рішення суду. Бездіяльність особи щодо виконання рішення суду свідчить про її ухилення. Рішення суду з 29 травня 2009 року, тобто тривалий час, боржником ОСОБА_1 не виконане.

Боржник не з`являлась на виклики до державного виконавця, не надала відомості про свої доходи, майно, пояснення з приводу виконання рішення суду, а відповідно до вимогст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження і це суд розцінює, як ухилення від виконання рішення суд.

Державний виконавець довів факт свідомого ухилення боржника від виконання рішення суду, яке виразилось у бездіяльності, при цьому боржник не спростувала цих обставин. В суд апеляційної інстанції боржник не подала жодного доказу, який би свідчив про виконання нею відомого рішення суду та не ухилення від його виконання.

З огляду на викладене апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що такі дії боржника дійсно свідчать про свідоме невиконання покладеного на неї судовим рішенням зобов`язання та її ухилення від виконання обов`язку по погашенню боргу за вказаним вище судовим рішенням. Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України застосоване судом саме як захід забезпечення виконання судового рішення, оскільки інші заходи примусового виконання рішення не дали результату повного виконання.

Доводи апеляційної скарги про те, що виконавець не довів факту ухилення боржника від виконання рішення суду, спростовуються матеріалами виконавчого провадження, які були подані державним виконавцем до подання, та наведеним вище.

Документів, які б спростовували подані до суду матеріали державним виконавцем, боржником не подано.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, підстав для її скасування немає .

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Ліпкевичем Іваном Володимировичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 липня 2021 рокув цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді