Провадження № 6/742/115/21
Єдиний унікальний № 742/1513/17
УХВАЛА

05 жовтня 2021 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., за участю секретаря судового засідання Голушко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки справу за заявою директора ТОВ «Фінансова компанія «Паріс», боржник ОСОБА_1 про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа та видачу дублікату виконавчого листа у справі №742/1513/17 за позовом публічного акціонерного товариства Дельта Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

20.08.2021 заявник звернувся до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа та видачу дублікату виконавчого листа у справі №742/1513/17 за позовом публічного акціонерного товариства Дельта Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги заявник аргументує тим, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29.05.17 по справі №742/1513/17 задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та стягнуто з відповідача - ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 71 842.72 грн.

22.06.2020 ухвалою цього ж суду замінено стягувана у справі №742/1513/17, а саме: замінено сторону виконавчого провадження Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Паріс». Після чого, враховуючи відсутність будь-якої інформації в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, щодо стягнення з Відповідача заборгованості на користь АТ «ДЕЛЬТА БАНК», правонаступник - ТОВ «ФК «ПАРІС» звернувся до суду про надання виконавчого листа, за результатом розгляду якого, було отримано відповідь, що виконавчий лист відповідно супровідного від 22.06.2017 був направлений до АТ «Дельта Банк».

17.06.2021 ТОВ «ФК «ПАРІС» направив лист АТ «ДЕЛЬТА БАНК» з проханням передати оригінали виконавчих листів, в тому числі і виконавчий лист про стягнення з Відповідача або повідомити причину, з якої АТ «ДЕЛЬТА БАНК» не може його передати новому кредитору.

Станом на дату звернення до суду з цією заявою, ТОВ «ФК «ПАРІС» так і не було отримано відповіді від АТ «ДЕЛЬТА БАНК». Таким чином, дії, вчинені новим Стягувачем з пошуку оригіналу виконавчого листа, не дали результату, що й зумовило останнього звернутися до суду з заявою, про видачу дубліката виконавчого документу та поновлення строку пред`явлення його до виконання.

В судове засідання представник заявника не з`явився, але в заяві просив розглянути справу без його участі заявлені вимоги підтримує.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України, яке є обов`язковим для виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, захист права повинен бути забезпечений судовими процедурами, які у свою чергу повинні бути справедливими.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Пунктом 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Статтею 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

За правилами ст.127 цього Кодексу суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи протягом трьох років.

Згідно із ч.2 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 статті 83 ЦПК України встановлено, що позивач, особи яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Судом встановлено, що заявник звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа №742/1513/17 виданого на примусове виконання рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29.05.2017 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН - НОМЕР_1 ) на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитною лінією №001-24707-310713 від 31.07.2013 в розмірі 70242 (сімдесят тисяч двісті сорок дві) грн. 72 коп.та судові витрати у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до суду із вимогами про видачу дубліката документа та про поновлення строку для його виконання зі спливом 4 роки після того, як сплив строк для пред`явлення його до виконання.

Також судом встановлено, що заявник на підставі договору відступлення права вимоги від 23.04.2020, отримав право вимоги на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду від 29.05.2017 у справі №742/1513/17.

Таким чином, суд констатує, що отримуючи право вимоги на підставі договору відступлення права вимоги заявник набув право вимоги за судовим рішенням строк пред"явлення якого до примусового виконання сплинув в 2020 році.

Дані обставини свідчать про пасивну позицію ВАТ "Банк Демарк" (стягувача за рішенням суду), а саме те, що ним не були вжиті жодні заходи (пред`явлення виконавчого документу, контроль, звернення в період виконання судового рішення до відповідного відділу виконавчої служби тощо) та вказують на те, що він не вживав активних дій для реалізації своїх прав, оскільки матеріали справи містять відомості про направлення на його адресу рішення та виконавчого листа.

Отримуючи право вимоги за вказаним судовим рішенням на підставі договору про відступлення права вимоги ТОВ "Фінансова компанія "ПАРІС" не переконалася в тому, що попередній стягувач реалізував своє право на звернення судового рішення до примусового виконання .

Єдиною підставою, на яку посилається заявник, яка на його думку є поважною причиною пропуску строку пред`явленя виконавчого документу до виконання, є те, що первісний кредитор не передав йому оригінал виконавчих документів, що на переконання суду не є поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки право вимоги заявник отримав після спливу строку звернення виконавчого документу до виконання, а сам факт заміни стягувача не може свідчити про поважність причин пропуску строку звернення виконавчого документу до виконання.

Інших доводів поважності пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, як попереднім стягувачем так і заявником в заяві не зазначено.

Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст.6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що безпідставне поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, призведе до порушення гарантованого права на справедливий суд та порушує принцип юридичної визначеності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про поновлення строків для пред"явлення до виконання вищевказаного виконавчого листа.

А оскільки підстав для поновлення строків для пред"явлення виконавчого документу до виконання судом не встановлено, тому відсутні і підстави для видачі дубліката виконавчого листа.

У зв`язку з чим вимоги про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа та видачу дублікату виконавчого документа не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.442, 433, п.17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви директора ТОВ «Фінансова компанія «Паріс», боржник ОСОБА_1 про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа та видачу дублікату виконавчого листа у справі №742/1513/17 за позовом публічного акціонерного товариства Дельта Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.Ільченко