ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 вересня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 747/37/21

Головуючий у першій інстанції - Косенко Ю. Л.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1005/21

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.

секретар: Позняк О.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2 , Талалаївська селищна рада Чернігівської області

третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області у складі судді Косенко Ю.Л. від 20 квітня 2021 року, місце ухвалення смт.Талалаївка, дата складання повного тексту рішення 29.04.2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Талалаївської селищної ради Чернігівської області про скасування державної реєстрації речового права на нерухоме майно, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з даним позовом до відповідачів, в якому просила: 1.Скасувати державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:1484, площею 0,2978 га, яка розташована у с.Співакове (Чернецької сільської ради Талалаївського району), Талалаївської селищної ради Чернецького старостинського округу Прилуцького району Чернігівської області, та зареєстрована 29.05.2006 року. 2.Скасувати запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за кадастровим номером :06:001:1484, площею 0,2978 га, зареєстровану за ОСОБА_2 , номер запису про право власності: 28881738 від 08.11.2018 року, індексний номер: 44006619 від 13.11.2018 року. В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_1 вказувала, що вона є спадкоємцем майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її тітки ОСОБА_3 . За життя тітка отримала у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,78 га, згідно Державного акту серії III ЧН №026322, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №16 від 28.01.2002 року по Чернецькій сільській раді. Позивач зазначала, що вона не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на дану земельну ділянку через відсутність кадастрового номера земельної ділянки. Позивач вказує, що при зверненні до органу Держгеокадастру виявилось, що при розпаюванні кормових угідь було допущено помилки, в результаті чого на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_3 , накладаються інші земельні ділянки, в тому числі, і земельна ділянка ОСОБА_2 . Позивач стверджувала, що порушено її право на отримання спадщини, яке підлягає захисту шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 , у Державному земельному кадастрі, а також шляхом скасування запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на дану земельну ділянку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 20.04.2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Талалаївської селищної ради Чернігівської області про скасування державної реєстрації речового права на нерухоме майно, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 20.04.2021 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заявленого позову. Доводи апеляційної скарги вказують, що рішення суду першої інстанції є таким, що ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, при цьому, висновки суду не відповідають обставинам справи. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 не погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність у неї права на спадщину після смерті ОСОБА_4 . Доводи апеляційної скарги зауважують про те, що судом першої інстанції не було надано оцінки та не спростовано факту прийняття позивачем спадщини шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку. Доводи апеляційної скарги зазначають, що згідно рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 09.08.2004 року визнано ОСОБА_1 спадкоємицею померлої ОСОБА_4 , та надано термін - три місяці для прийняття спадщини. Також ОСОБА_1 посилається на рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 26.12.2017 року про встановлення факту постійного проживання спадкодавця ОСОБА_4 із рідною племінницею ОСОБА_1 в її приватному будинку в АДРЕСА_1 більше 10 років. Доводи апеляційної скарги стверджують, що вказані рішення є належними доказами по справі, в мають юридичне значення для оформлення спадщини у законний спосіб. Доводи апеляційної скарги вказують, що рідний батько позивача - ОСОБА_5 був рідним братом ОСОБА_4 , і згідно статті 530 ЦК УРСР 1963 року мав спадкувати спадок від неї, якби був живим на той час. ОСОБА_1 стверджує, що вона має право після смерті батька успадкувати даний спадок. Доводи апеляційної скарги зазначають, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 була відкрита лише 23.03.2018 року, ОСОБА_1 було видано Витяг за номером 51337766 про реєстрацію в спадковому реєстрі, номер у нотаріуса 59/2018. Доводи апеляційної скарги стверджують, що через відсутність кадастрового номеру земельної ділянки (паю), яка належала ОСОБА_4 , Варвинська ДНК не може видати свідоцтво на право власності на вказану земельну ділянку (пай). Доводи апеляційної скарги вказують, що на даний час ОСОБА_1 замовила виготовлення технічної документації на вказану земельну ділянку у іншому районі з відновленням, встановлення меж на місцевості із присвоєнням кадастрового номера. При цьому, ОСОБА_1 просить апеляційний суд долучити до матеріалів справи схему розташування присадибної земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,25 га та земельної ділянки площею 0,4665 га, яка однією стороною співпадає із земельною ділянкою (паєм) площею 3,78 га. Доводи апеляційної скарги звертають увагу на ті обставини, що Талалаївський районний суд Чернігівської області невірно зазначив, що ОСОБА_4 проживала до дня смерті в с.Співакове. Доводи апеляційної скарги зазначають, що ОСОБА_1 дійсно має право на земельну ділянку площею 3,78 га, яка раніше належала ОСОБА_4 , і матеріалами справи підтверджено накладання земельної ділянки (сіножаті) ОСОБА_2 на земельну ділянку (пай) ріллю ОСОБА_4 , при цьому, Державний акт ОСОБА_4 розроблявся у 2001 році, а накладення сіножатей відбулось у 2006 році. Доводи апеляційної скарги вказують, що ч.10 статті 24 Закону України ''Про Державний земельний кадастр'' передбачає можливість скасування державної реєстрації земельної ділянки державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію. Відповідне положення міститься і у п.114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 20.04.2021 року.

Талалаївська селищна рада Чернігівської області у відзиві щодо вирішення даного спору покладається на розсуду суду, та просить ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.

В судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Нечай В.І. підтримали доводи та вимоги поданої апеляційної скарги.

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_2 , представники Талалаївської селищної ради Чернігівської області, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи, відповідно до повідомлень про вручення поштових відправлень (а.с.239,241,242), не з`явились. Згідно приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с.10).

ОСОБА_4 28.01.2002 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії III-ЧН №026322, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №16, відповідно до якого ОСОБА_4 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,78 га в межах згідно з планом, розташовану на території Чернецької сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.18).

Як вбачається із рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 09.08.2004 року (а.с.70), ОСОБА_1 визнано спадкоємицею померлої ОСОБА_4 четвертої черги згідно з главою 86 ЦК України. Судом визнано пропущений термін на спадщину поважним і надано додатковий термін 3 місяці для прийняття спадщини.

Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 26.12.2017 року (а.с.72) було встановлено факт, що ОСОБА_1 постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно Витягу про державну реєстрацію в Спадковому реєстрі №51337766 від 23.03.2018 року (а.с.58,64), Державним нотаріусом Прилуцької районної державної нотаріальної контори було зареєстровано заяву ОСОБА_1 , адресовану до Талалаївської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її тітки - ОСОБА_3 , та заведено спадкову справу № 59/2018.

Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 10.07.2018 року № 1025/01-16 (а.с.144), ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом згідно з главою 86 ЦК України на житловий будинок із господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , земельну ділянку площею 0,77 га, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, ведення особистого селянського господарства, що розташована в с.Співакове, Чернецької сільської ради, земельну ділянку площею 3,78 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Чернецької сільської ради, майновий пай у пайовому фонді КСП "Чернецьке", вартістю 1 686 грн. та грошові вклади, які належали ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначено у вказаній постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.07.2018 року (а.с.144), Цивільний кодекс поширюється на права і обов`язки, які хоча і виникли до 1 січня 2004 року, але не припиняються, а тривають і після 1 січня 2004 року. Норми п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно з якими ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилась після 1 липня 2003 року, і не була прийнята ніким із спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 Цивільного Кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16.10.2018 року (а.с.146-147), було визнано незаконною та скасовано постанову Прилуцької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області від 10.07.2018 року №1025/01-16 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Судом було зобов`язано нотаріуса Прилуцької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області видати свідоцтво про право власності на спадкове майно відповідно до поданої заяви ОСОБА_1 від 09.07.2018 року.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 13.03.2019 року рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16.10.2018 року було скасовано, та винесено постанову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Прилуцької районної державної нотаріальної контори про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання надати свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.148-150).

Постановою Верховного Суду від 28.02.2020 року постанову Чернігівського апеляційного суду від 13.03.2019 року було залишена без змін (а.с.151-154).

Згідно повідомлення в.о. завідувача Талалаївської районної державної нотаріальної контори від 25.03.2021 року (а.с.143), постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії по Талалаївській державній нотаріальній конторі за 2004 і 2008 роки, були знищені шляхом спалення (акт про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду №8 від 22.03.2020 року).

09.12.2020 року в.о. завідувача Талалаївської держнотконтори - нотаріусом Варвинської нотаріальної контори Зеленським С.М., було зареєстровано заяву ОСОБА_1 , адресовану Талалаївській держнотконторі, за №531 у спадковій справі №59/2018 про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с.75).

09.12.2020 року (а.с.77-80) державним нотаріусом було видано ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на спадкове майно: житловий будинок із господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку площею 0,4665 га для ведення особистого селянського господарства; право на майновий пай у загальному пайовому фонді майна КСП "Чернецьке", село Чернецьке Талалаївського району Чернігівської області, вартістю 1 686 грн. У вказаних свідоцтвах про право на спадщину за законом вказано, що на підставі статті 1264 ЦК України, ОСОБА_1 є спадкоємцем зазначеного у даних свідоцтвах майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.12.2020 року (а.с.29) державним нотаріусом Варвинської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області було винесено постанову про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,78 га, місце розташування: Чернецька сільська рада Талалаївського району Чернігівської області, яка належала ОСОБА_3 , у зв`язку із відсутністю інформації (витягу) із Державного земельного кадастру.

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 16.07.2020 року, адресованого ОСОБА_1 , на земельну ділянку площею 3,78 га, що знаходиться на території Чернецької сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю був зареєстрований державний акт серії ІІІ-ЧН №026322 від 28.01.2002 року за №16 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В державному реєстрі земель земельна ділянка не реєструвалась, кадастровий номер земельній ділянці не присвоювався. У 2006 році на масив, де розміщена земельна ділянка, було розроблено технічну документацію по складанню схеми організації території земельних часток (паїв) та виготовлення державних актів на право власності на земельну частку (пай) громадянам - власникам земельних сертифікатів колишнього КСП "14-річчя Жовтня" Чернецької сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, яку затверджено розпорядженням Талалаївської районної державної адміністрації від 28.04.2006 року №101 (а.с.21,30).

Як вбачається із листа Відділу у Талалаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 08.07.2020року (а.с.24), ОСОБА_1 було роз`яснено, що для внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру, необхідно звернутись до розробника для замовлення робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у натурі (на місцевості). На підставі даної технічної документації Відділом буде проведена державна реєстрація земельних ділянок у Державному земельному кадастрі та видано витяг із Державного земельного кадастру.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 29.05.2006 року (а.с.19-20), ОСОБА_2 є власником земельної ділянки загальною площею 5,07 га, що складається із ріллі площею 4,77 га, кадастровий номер :06:001:0759 та кормових угідь площею 0,30га, кадастровий номер :06:001:1484. Інформацію про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,2978 га, кадастровий номер :06:001:1484 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 13.11.2018 року, індексний номер: 44006619, номер запису про право власності: 28881738 (а.с.11). У Державному земельному кадастрі земельна ділянка зареєстрована 29.05.2006 року (а.с.13).

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 20.04.2021 року, суд, враховуючи відсутність належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження тих обставин, що позивач дійсно мала право на спадкове майно - земельну ділянку площею 3,78 га, яка раніше належала ОСОБА_4 , та є її власником, а також щодо накладення даної земельної ділянки та земельної ділянки ОСОБА_2 , дійшов висновку, що право, за захистом якого позивач звернулась до суду, не було порушено взагалі. За даних обставин, суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 20.04.2021 року дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Талалаївської селищної ради Чернігівської області необхідно відмовити, з підстав необґрунтованості вимог заявленого позову.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 20.04.2021 року про відмову у задоволенні вимог заявленого позову не узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставами для скасування рішення суду першої інстанції від 20.04.2021 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 не погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність у неї права на спадщину після смерті ОСОБА_4 . Доводи апеляційної скарги зауважують про те, що судом першої інстанції не було надано оцінки та не спростовано факту прийняття позивачем спадщини шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку. Доводи апеляційної скарги зазначають, що згідно рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 09.08.2004 року визнано ОСОБА_1 спадкоємицею померлої ОСОБА_4 , та надано термін - три місяці для прийняття спадщини. Також ОСОБА_1 посилається на рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 26.12.2017 року про встановлення факту постійного проживання спадкодавця ОСОБА_4 із рідною племінницею ОСОБА_1 в її приватному будинку в АДРЕСА_1 більше 10 років. Доводи апеляційної скарги стверджують, що вказані рішення є належними доказами по справі, в мають юридичне значення для оформлення спадщини у законний спосіб. Доводи апеляційної скарги вказують, що рідний батько позивача - ОСОБА_5 був рідним братом ОСОБА_4 , і згідно статті 530 ЦК УРСР 1963 року мав спадкувати спадок від неї, якби був живим на той час. ОСОБА_1 стверджує, що вона має право після смерті батька успадкувати даний спадок. Доводи апеляційної скарги зазначають, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 була відкрита лише 23.03.2018 року, ОСОБА_1 було видано Витяг за номером 51337766 про реєстрацію в спадковому реєстрі, номер у нотаріуса 59/2018. Доводи апеляційної скарги стверджують, що через відсутність кадастрового номеру земельної ділянки (паю), яка належала ОСОБА_4 , Варвинська ДНК не може видати свідоцтво на право власності на вказану земельну ділянку (пай). Доводи апеляційної скарги вказують, що на даний час ОСОБА_1 замовила виготовлення технічної документації на вказану земельну ділянку у іншому районі з відновленням, встановлення меж на місцевості із присвоєнням кадастрового номера. При цьому, ОСОБА_1 просить апеляційний суд долучити до матеріалів справи схему розташування присадибної земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,25 га та земельної ділянки площею 0,4665 га, яка однією стороною співпадає із земельною ділянкою (паєм) площею 3,78 га. Доводи апеляційної скарги звертають увагу на ті обставини, що Талалаївський районний суд Чернігівської області невірно зазначив, що ОСОБА_4 проживала до дня смерті в с.Співакове. Доводи апеляційної скарги зазначають, що ОСОБА_1 дійсно має право на земельну ділянку площею 3,78 га, яка раніше належала ОСОБА_4 , і матеріалами справи підтверджено накладання земельної ділянки (сіножаті) ОСОБА_2 на земельну ділянку (пай) ріллю ОСОБА_4 , при цьому, Державний акт ОСОБА_4 розроблявся у 2001 році, а накладення сіножатей відбулось у 2006 році. Доводи апеляційної скарги вказують, що ч.10 статті 24 Закону України ''Про Державний земельний кадастр'' передбачає можливість скасування державної реєстрації земельної ділянки державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію. Відповідне положення міститься і у п.114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 20.04.2021 року, виходячи із наступного.

Відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову, суд першої інстанції, з врахуванням фактичних обставин справи та норм права, які регламентують спірні правовідносини, обґрунтовано дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , то за даних обставин, спадщина після її смерті відкрилась під час дії положень ЦК УРСР у редакції 1963 року.

До 01.01.2004 року, тобто, до початку дії нового Цивільного кодексу України, позивач до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини не зверталась, оскільки відповідно до положень Цивільного кодексу в редакції 1963 року, вона не являлась спадкоємцем.

Відповідно до п.п.4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 01.01.2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно ч.4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 25.06.2010 року, що набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_1 не може бути спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ЦУ УРСР не передбачав спадкоємців четвертої черги.

Судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що рішеннями судів, які мають преюдиційне значення у справі, а саме, рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 25.06.2010 року, ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 02.08.2010 року, постановою Чернігівського апеляційного суду від 13.03.2019 року, постановою Верховного Суду від 28.02.2020 року, надано відповідну оцінку доводам позивача, юридичним фактам та спірним правовідносинам, при цьому, встановлено відсутність у ОСОБА_1 права на спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки відповідно до норм Цивільного кодексу в редакції 1963 року вона не являється спадкоємцем померлої.

Державними нотаріусами Талалаївської, Прилуцької, Варвинської районних державних нотаріальних контор відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - земельну ділянку площею 3,78 га на території Чернецької сільської ради, яка належала ОСОБА_3 відповідно до Державного акту III-ЧН №026322, виданого 28.01.2002 року. Постанови про відмову у видачі свідоцтва не скасовані.

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 16.07.2020 року, адресованого ОСОБА_1 , на земельну ділянку площею 3,78 га, що знаходиться на території Чернецької сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю був зареєстрований державний акт серії ІІІ-ЧН №026322 від 28.01.2002 року за №16 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В державному реєстрі земель земельна ділянка не реєструвалась, кадастровий номер земельній ділянці не присвоювався. У 2006 році на масив, де розміщена земельна ділянка, було розроблено технічну документацію по складанню схеми організації території земельних часток (паїв) та виготовлення державних актів на право власності на земельну частку (пай) громадянам - власникам земельних сертифікатів колишнього КСП "14-річчя Жовтня" Чернецької сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, яку затверджено розпорядженням Талалаївської районної державної адміністрації від 28.04.2006 року №101 (а.с.21,30).

Судом першої інстанції також зазначено у оскаржуваному рішенні, що приєднана до позовної заяви викопіровка із землекористування Чернецької сільської ради, станом на 01.09.2020 року розміщення сіножатей на земельну ділянку (пай) ріллю ОСОБА_4 , на підтвердження доводів про накладення земельних ділянок, виготовлена позивачем ОСОБА_1 , що підтвердила ОСОБА_1 у судовому засіданні. За даних обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що даний документ не може бути прийнято судом, як допустимий доказ по справі, оскільки позивач є зацікавленою особою, і не являється фахівцем у сфері землеустрою.

Позивач підтвердила в судовому засіданні суду першої інстанції ті обставини, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, площею 3,78 га у натурі на місцевості не виготовлялась, координати даної земельної ділянки не визначені.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність по справі доказів накладення земельної ділянки ОСОБА_2 з кадастровим номером: :06:001:1484, площею 0,2978 га, та земельної ділянки площею 3,78 га, яка раніше належала ОСОБА_4 , згідно Державного акту серії III ЧН №026322, виданого 28.01.2002 року.

Відповідно до приписів ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 20.04.2021 року, суд, враховуючи відсутність належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження тих обставин, що позивач дійсно мала право на спадкове майно - земельну ділянку площею 3,78 га, яка раніше належала ОСОБА_4 , та є її власником, а також щодо накладення даної земельної ділянки та земельної ділянки ОСОБА_2 , дійшов висновку, що право, за захистом якого позивач звернулась до суду, не було порушено взагалі. За даних обставин, суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 20.04.2021 року обґрунтовано дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Талалаївської селищної ради Чернігівської області необхідно відмовити, з підстав необґрунтованості вимог заявленого позову.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 20.04.2021 року, ухваленого на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини та на основі з`ясованих по справі обставин, підтверджених тими доказами, які були досліджені в ході судового розгляду даної справи.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: