Справа № 686/5761/21
Провадження № 2-о/686/134/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Бондарчука В.В.,

з участю секретаря Петльованої Л.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

представника заінтересованої

особи Алдобаєва Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису,

встановив:

4.03.2021 заявниця звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис з забороною ОСОБА_3 перебувати у місці спільного проживання з ОСОБА_1 , по АДРЕСА_1 , а також забороною наближатися на відстань 200 м. до найбільш відвідуваних ОСОБА_1 місць, в тому числі і місця роботи, забороною розшукувати її особисто та через третіх осіб, заборонити вести листування, телефонні розмови строком на 6 місяців.

Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_1 зазначила, що вона перебуває із ОСОБА_3 з 13 серпня 2006 року у зареєстрованому шлюбі, в якому народилося троє дітей. Ними було збудовано житловий будинок, в якому почали проживати з 2014 року. З 2019 року стосунки між подружжям погіршилися. ОСОБА_3 в травні 2020 року залишив на місяць своє місце проживання, відмовлявся надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

04 липня 2020 року ОСОБА_3 було застосовано по відношенню до заявниці фізичне насильство, що було відображено у травм карті. 19 жовтня 2020 року постановою Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/18541/10 провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 було закрито у зв`язку із закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

20 липня 2020 року заінтересованою особою було вчинено домашнє насильство психологічного та фізичного характеру щодо ОСОБА_1 , постановою Хмельницького міськрайонного суду від 18 серпня 2020 року у справі №686/16862/20 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

21 листопада 2020 року ОСОБА_3 завдав заявниці удару і ділянку голови, однак тілесних ушкоджень виявлено не було.

ОСОБА_3 відмовляється оплачувати комунальні послуги, не забезпечує дітей одягом, продуктами харчування. Несвоєчасно сплачує аліменти на утримання дітей.

З ОСОБА_3 службою у справах дітей неодноразово проводилися роз`яснювальні бесіди.

У зв`язку із такою поведінкою ОСОБА_3 у заявниці погіршився стан здоров`я, вона постійно перебуває в стресовому стані, боїться за своє життя та здоров`я, з огляду на що просить її вимоги задовольнити.

Заявник та її представник в судовому засіданні подану заяву підтримали в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні заперечили, проти задоволення поданої заяви, вважають її необґрунтованою.

Заслухавши пояснення учасників справи, свідка та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в її задоволенні слід відмовити з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що з 13 серпня 2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають трьох спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які народилися ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Подружжя ОСОБА_7 спільно проживає по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №З-03-26445 від 26 червня 2020 року, виданої відділом реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради.

23 листопада 2020 року Хмельницьким міськрайонним судом було видано судовий наказ (справа №686/28262/20) про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходу.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 18 серпня 2020 року (справа №686/18682/20 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн, за те, що 20 липня 2020 року за місцем свого проживання о 20 год. 09 хв. ОСОБА_3 вчинив психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_1 , що полягало у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психічному здоров`ю. Факт фізичного насильства в судовому засіданні свого підтвердження не знайшов.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 19 жовтня 2020 року (справа №686/18541/20) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_3 по факту вчинення 4 липня 2020 року насильства щодо дружини ОСОБА_1 , а саме умисних дій фізичного та психологічного характеру, що полягали у штовханині та виловлюванні нецензурною лайкою було закрито, у зв`язку із закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

14 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулася із скаргою до служби у справах дітей Хмельницької міської ради, за наслідками розгляду якої як вбачається із листа 256/01-31 від 02 лютого 2021 року із ОСОБА_3 26 січня 2021 року було проведено роз`яснювальну бесіду щодо прав, обов`язків та відповідальності батьків за виховання, утримання, розвиток дітей, а також унеможливлення створення конфліктних ситуацій.

11 лютого 2021 року ОСОБА_1 повторно звернулася із скаргою до служби у справах дітей із викладенням цих самих обставин, що зазначені в попередній скарзі.

Суд, зважаючи на встановлені обставини, а саме існування неприязних відносин, та неодноразових звернень з приводу психологічного насильства у 2020 році, приходить до висновку, що заінтересованою особою вчинялись психологічне та фізичне насильство щодо заявниці, однак до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 притягався лише один раз в серпні 2020 року, факти вчинення інших адміністративних правопорушень у 2020 році свого підтвердження не знайшли.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до пунктів 8 та 9 частини 1 статті 1 цього Закону особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

В силу пункту 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно пункту 17 частини 1 статті 1 цього Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Частинами 1 та 2 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: 1) постраждала особа або її представник; 2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; 3) у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування. обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно ст.350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування.

Заявником до суду було надано копію карти виїзду за 21 липня 2020 року, в якій зазначено скаргу на нервове потрясіння, попередній діагноз вегето-судинна дистонія.

Долучені до справи докази, зокрема постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності свідчать про те, що останнім допускалися висловлювання нецензурною лайкою та погрози фізичною розправою щодо ОСОБА_1 .

Допитана в судовому засіданні як свідок неповнолітня ОСОБА_8 , яка є дочкою заявника та заінтересованої особи зазначила, що батько деколи застосував по відношенню до матері психологічне та фізичне насильство, однак це мало місце ще в літку 2020 року, на даний час батьки між собою взагалі не спілкуються. В більшості випадку ініціатором усіх конфліктів була матір ОСОБА_1 .

Стосовно економічного насильства, який згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є формою домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру, то в судовому засіданні з долучених до справи доказів такий факт свого підтвердження не знайшов.

Суд, оцінюючи наявні ризики та вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, приходить до висновку, що між подіями, які свідчили про вчинення психічного та фізичного насильства відносно заявника та моментом його звернення минув значний проміжок часу, а також сам характер таких дій приходить до висновку про те, що підстави для задоволення поданої заяви відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд -

ухвалив:

Відмовити задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 строком на 6 місяців.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 2 квітня 2021 року.

Суддя: