Справа №705/2786/21
2/705/1888/21

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2021 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати,

В С Т А Н О В И В:

Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Стамбула В.М. до Уманського міськрайонного суду Черкаської області подано позов до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати. Позовні вимоги мотивовані тим, що між ОСОБА_1 та СВК «Черповоди» 08.11.2017 було укладено Договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 4га, з кадастровим номером :02:000:0526, яка розташована в адміністративних межах Черповодівської сільської ради Уманського району Черкаської області. Відповідно до вказаного Договору відповідач повинен сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за кожен рік користування нею. Проте, відповідач взяті на себе зобов?язання за Договором систематично не виконує, не сплачуючи орендної плати за період з 2018 року по 2020 рік. Позивач вважає, що відповідач повинен сплатити орендну плату в розмірі 10% від вартості земельної ділянки, а саме: за 2018 рік з урахуванням вартості земельної ділянки 125484,46 грн. 12548,44 грн.; за 2019 рік з урахуванням вартості земельної ділянки 115481,17 грн. 11548,12 грн.; за 2020 рік з урахуванням вартості земельної ділянки 115481,17 грн. 11548,12 грн., в загальній сумі 5644,68 грн. Крім того, позивач вважає, що у зв?язку із невиконанням відповідачем своїх зобов?язань, він повинен сплатити 3% річних від невиконаного зобов?язання, що становить 1482,48 грн. а також інфляційні витрати в розмірі 3180,75 грн.

Ухвалою судді від 06.07.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

За вх. № 16100 від 27.07.2021 від керівника СВК «Черповоди» Деренюка Ю.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач не визнає заявлених позовних вимог, оскільки позивач вважає помилковим, що повинен отримувати орендну плату в розмірі 10% від вартості земельної ділянки, яка встановлюється на кожний рік, адже відповідно до п. 7 Договору оренди земельної ділянки орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 10% від грошової оцінки земельної ділянки, що становить 10681,39 грн., відповідно до п. 8 Договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції. Вважає, що враховуючи положення Податкового кодексу України, без урахування податків та зборів, він має сплачувати позивачу орендну плату в розмірі 8598,52 грн. з 1 рік, тобто за період з 2018 року по 2020 рік він повинен був сплатити позивачу орендної плати в розмірі 25795,56 грн. Проте, він виплатив позивачу значно більшу суму, а саме 30000,00 грн. Тому, вважає, що він виконав взяті на себе зобов?язання по виплаті орендної плати, заборгованості по ній перед позивачем не існує, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, як безпідставних та необґрунтованих.

Вивчивши докази по справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та СВК «Черповоди» 08.11.2017 було укладено Договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 4га, з кадастровим номером :02:000:0526, яка розташована в адміністративних межах Черповодівської сільської ради Уманського району Черкаської області, що підтверджується Витягом з «Актуальної інформації про державну реєстрацію іншого речового права». При укладені вказаного Договору сторони погодили та прийняли його умови, в тому числі п. 7 Договору оренди земельної ділянки, з якого вбачається, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 10% від грошової оцінки земельної ділянки, що становить 10681,39 грн. Крім того, відповідно до п. 9 вказаного Договору, орендна плата вноситься в кінці с/г року. Відповідно до п.11 Договору, розмір орендної плати переглядається 1 раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами та в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з положеннями ст.ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Судом встановлено, що сторони Договору оренди землі погодили, що орендна плата вноситься орендарем в розмірі 10% від грошової оцінки земельної ділянки, що становить 10681,39 грн. за рік.

На підтвердження виконання взятих на себе зобов?язань по виплаті орендної плати відповідачем надано копії видаткових касових ордерів.

Відповідно до Видаткового касового ордеру від 03 січня 2019 року ОСОБА_1 отримав орендну плату за землю в розмірі 9000,00 грн., що підтверджується його підписом.

Відповідно до Видаткового касового ордеру від 14 червня 2021 року ОСОБА_1 отримав орендну плату за землю в розмірі 12000,00 грн., що підтверджується його підписом.

Відповідно до Видаткового касового ордеру від 28 червня 2021 року ОСОБА_1 отримав орендну плату за землю в розмірі 9000,00 грн., що підтверджується його підписом.

Тобто, ОСОБА_1 отримав орендну плату за землю в загальній сумі 30000,00 грн.

Проте, відповідно до умов укладеного між ними Договору, відповідач повинен був виплатити за вказаний період орендну плату в розмірі 32044,17 грн., тому невиплачена різниця в розмірі 2044,17 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, до стягнення підлягають 3% річних від невиконаних відповідачем зобов?язань, які складають 184,14 грн., виходячи з формули (2044,17 грн. (сума боргу) х 3% х 1096 днів прострочення /365 днів у році/100).

Інфляційні витрати в даному випадку не підлягають до нарахування та стягнення в даному випадку, оскільки, відповідно до п. 8 Договору оренди землі від 08.11.17 обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції.

Відповідно до ст.ст. 13, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

Як вбачається із наданих відповідачем документів, позивач отримував орендну плату, хоч і не завжди у визначеному Договором розмірі. Проте, систематичного порушення Договору оренди земельної ділянки не встановлено, тому підстав для його дострокового розірвання суд не вбачає.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

В даному випадку позивачем не надано документального підтвердження фактично понесених витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 25000 грн. (квитанцій, платіжних доручень), таким чином, вони не підлягають стягненню.

Враховуючи те, що позов підлягає частковому задоволенню, суд, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача в сумі 102,48 грн., виходячи з розрахунку: (сукупний розмір задоволених позовних вимог 2228,31 грн.) х 1853,06 грн. (сума сплаченого судового збору) / 40290,99 грн. (розмір заявлених позовних вимог).

На підставі ст.ст. 526, 610, 626, 629, 651 ЦК України, ст.ст. 2, 13, 15, 21-25, 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 141 ЗК України, керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 18, 141, 247, 263-265, 272, 280-284, 353, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , заборгованість по орендній платі за період з 2018 року по 2020 рік в розмірі 2044 (дві тисячі сорок чотири) грн. 17 коп.

Стягнути з сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , 3% річних за невиконані зобов?язання по орендній платі за період з 2018 року по 2020 рік в розмірі 184 (сто вісімдесят чотири) грн. 14 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 102 (сто дві) грн. 48 коп., пропорційно до задоволених позовних вимог.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Валентина Леонідівна Гудзенко