СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________________________________________________________________
Провадження № 2/760/563/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

01 березня 2021 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представника Позивача - ОСОБА_6

представника Відповідача - Сербіної А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська Інеса Володимирівна, Приватне підприємство «Тепло-Альянс» про визнання недійсним кредитного договору та забезпечувальних договорів.

ІІ. Описова частина

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Універсал Банк» та просив визнати недійсним Генеральний договір про надання кредитних послуг №BL2127 від 28 березня 2017 року з додатковими угодами до нього, укладений між Сторонами, визнати недійсним договір іпотеки нерухомого майна від 28 березня 2008 року, укладений в забезпечення виконання Генерального договору про надання кредитних послуг, а також визнати недійсним Договір поруки, укладений між ПАТ «Універсал Банк» та ПП «Тепло Альянс».

Ухвалою від 21 травня 2018 року в справі відкрито спрощене позовне провадження.

Свій позов ОСОБА_1 обгрунтовує наступним.

25 березня 2008 року між ним та ВАТ «Універсал банк» (в подальшому - ПАТ «Універсал Банк») було підписано Генеральний договір про надання кредитних послуг №BL2127 (Генеральний договір), відповідно до умов якого банк зобов`язався надати кредитні послуги у валютах, вказаних в цьому договорі, в рамках ліміту, що дорівнює 150000 доларам США, на термін не пізніше 01 березня 2028 року.

В той же день між сторонами було укладено Додаткову угоду №BL2127-П1, в якій визначена базова процентна ставка за користування кредитом (13% річних), процентна ставка за користування коштами понад встановлений термін (26% річних).

Крім того, до Генерального договору були також внесені зміни шляхом укладення Додаткової угоди №1 від 22.02.2010 та Додаткової угоди №2 від 22.02.2010, якими були внесені зміни щодо ставок кредитування.

В забезпечення зобов`язань Позивача за вказаним Генеральним договором та додатково угодою між ним та ВАТ «Універсал Банк» був укладений Договір іпотеки від 25.03.2008, згідно з яким Позивач передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 , а також Договір поруки між ПП «Тепло Альянс», керівником якого був Позивач, та банком.

Позивач стверджує, що в укладеному Генеральному договорі всупереч положенням Правил надання банками інформації споживачу про умови кредитування на сукупну вартість кредиту, затвердженим Постановою Правління НБУ від 10.05.20078 №168, Закону України «Про захист прав споживачів» не було передбачено графіку платежів в порядку погашення кредиту, не зазначено інформації про сукупну вартість кредиту, вартості супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань споживача, які пов`язані з отриманим кредитом (зокрема, щодо вартості страхування предмету іпотеки), а відтак - реальної процентної ставки (у процентах річних) та абсолютного значення подорожчання кредиту.

Зазначені порушення, на думку Позивача, допущені Банком під час укладення договору, є підставою для визнання Генерального договору та додатків недійсними, а відтак - і забезпечувальних договорів.

17 серпня 2018 року до суду надійшов відзив ПАТ «Універсал Банк», в якому проти задоволення позову той заперечував, наполягаючи на тому, що ОСОБА_1 був належним чином ознайомлений з усіма умовами договору, процентною ставкою та іншими особливостями кредитування. Крім того, представник Відповідача заявив про пропуск Позивачем строків позовної давності за заявленими вимогами.

У судовому засіданні представник Позивача позов підтримав. Зазначив, що надана інформація Відповідачем під час укладення договору не дозволяла визначити реальну процентну ставку за кредитом, зокрема у зв`язку з тим, що в ній не було враховано витрат Позивача, які він мав би понести на страхування об`єкту нерухомості, переданого в іпотеку.

Представник Відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві.

ІІІ. Мотивувальна частина

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

25 березня 2008 року між ним та ВАТ «Універсал банк» (в подальшому - ПАТ «Універсал Банк») було підписано Генеральний договір про надання кредитних послуг №BL2127, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати кредитні послуги у валютах, вказаних в цьому договорі, в рамках ліміту, що дорівнює 150000 доларам США, на термін не пізніше 01 березня 2028 року.

Даний договір є загальним, і в ньому не було зазначено ані процентної ставки, ані інших суттєвих умов кредитування.

Так, відповідно до п.1.1.1 Генерального договору умови і порядок надання, сума, строк і порядок виконання зобов`язань, розмір і порядок плати за кредитні послуги стосовно кожної кредитної послуги в межах цього договору оформлюється додатковою угодою до цього договору у формі окремої індивідуальної угоди.

На виконання вказаного пункту Генерального договору 25 березня 2008 року Сторонами було укладено Додаткову угоду №BL2127-П1, в якій зазначена сума траншу (150000 доларів США), визначена базова процентна ставка за користування кредитом (13% річних), процентна ставка за користування коштами понад встановлений термін (26% річних).

До вказаної Додаткової угоди сторонами погоджено Додаток №1, в якому викладений Графік погашення кредиту, зазначена ефективна процентна ставка та абсолютне подорожчання кредиту. (а.с. 21-24)

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина 1 статті 638 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно із частиною 1 статі 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статі 203 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач був ознайомлений з усіма істотними умовами кредитного договору, про що свідчить проставлений ним особисто підпис в Генеральному договорі та додаткових угодах.

Згідно із п. 2.4 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту (які були чинні на момент укладення Договору) Банки зобов`язані отримати письмове підтвердження споживача про ознайомлення з інформацією про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту.

Своїм підписом згідно з п.7.4 Додаткової угоди від 25.03.2008 Позичальник підтвердив, що він був ознайомлений в письмовому вигляді з інформацією про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту, а саме: про найменуванням та місцезнаходження банку, умови кредитування, орієнтовну вартість кредиту, попереджений банком про валютні ризики та методику розрахунку платежів.

Посилання Позивача у судовому засіданні на те, що його було ознайомлено з ефективною процентною ставкою, проте не реальною, оскільки не попереджено про супутні витрати на страхування предмету іпотеки, суд оцінює критично.

Договір іпотеки, який підписаний Позивачем, включає пункт про обов`язок іпотекодавця за власний рахунок здійснити страхування предмета іпотеки на користь іпотекодержателя (п. 2.4.10 Іпотечного договору).

В даному випадку слід зазначити, що витрати на страхування визначаються не Банком, а страховою компанією, яку Позичальник мав би обрати самостійно. Відтак, Відповідач не мав можливості повідомити Позивача про супутні витрати на страхування предмету іпотеки, оскільки їх розмір від нього не залежав.

Встановлено також, що до Генерального договору, а фактично - до Додаткової угоди №BL2127/K-1 були також внесені зміни шляхом укладення Додаткової угоди №1 від 22.02.2010 та Додаткової угоди №2 від 22.02.2010, якими були внесені зміни щодо ставок кредитування, а також здійснена реструктуризація існуючої на той час у Позивача заборгованості.

Таким чином позичальник підтвердив, що перед укладанням Додаткової угоди №BL2127/K-1, на підставі якої Позивачу фактично наданий кредит, банк надав йому у письмовій формі всю інформацію про умови кредитування. Також при укладанні договору йому була надана вся необхідна інформація, передбачена Правилами.

За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Частиною 2 статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткій, незрозумілій або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Однак, при укладенні договору сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договорів, порядку сплати кредиту, при підписанні договорів ОСОБА_1 ознайомився та погодився з їх умовами, мав необхідний обсяг цивільної дієздатності. Позивач на момент укладення договорів не заперечував щодо умов договору.

Враховуючи викладене, підстав для визнання недійсним Генерального договору №BL2127 від 25.03.2008 з додатковими угодами до нього, а також забезпечувальних договорів, немає. Позов задоволенню не підлягає.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, ст. ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

2.Судові витрати покласти на державу.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», адреса: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ;

Третя особа-1: ОСОБА_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Третя особа-2: ОСОБА_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: відомості відсутні;

Третя особа-3: ОСОБА_4 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: відомості відсутні;

Третя особа-4: ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Третя особа-5: Приватне підприємство «Тепло-Альянс», адреса: м. Київ, вул. Академіка Білецького, 11, кв. 49, .

Суддя: