Справа № 308/5576/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання Сухан Н.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору : Великогеєвецька сільська рада Ужгородського району, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору : Великогеєвецька сільська рада Ужгородського району, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком.

У позовній заяві позивач посилається на те, що йому на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 26 грудня 2019 року за №755 та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26 грудня 2019 року за №758, посвідчених приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Савчин Н.І., на праві приватної власності належить житловий будинок та ділянка, які знаходяться в АДРЕСА_1 .

Вказує, що попередній співвласник будинку відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у даному житловому будинку в АДРЕСА_1 , однак фактично не проживає у будинку з 2014 року, тобто більше ніж п`ять років

Стверджує, що відповідач не приймає жодної участі в утриманні житла, не сплачує комунальні платежі. Вказує, що реєстрація відповідача створює йому перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

На підставі вищевказаного просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком, що знаходиться в АДРЕСА_1

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.06.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, при цьому від його адвоката Бойко Б.Б., через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явився, при цьому подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, поданий позов визнав повністю.

Представник третьої особи Великогеєвецької сільської ради Ужгородського району у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 грудня 2019 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Савчин Н.І. за реєстраційним № 755, позивачем ОСОБА_1 у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був придбаний житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності ОСОБА_1 на зазначений будинок зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно 26.12.2019 року, номер запису про право власності 34893768, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 26.12.2019 року за № 195071411.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , 1994 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично не проживає з 2014 року, що стверджується довідкою, виданою Виконкомом Великогеєвецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області №55/02-07 від 04 лютого 2020 року

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до правової позиції викладеної в Постанові ВСУ від 05 листопада 2014 року (справа №6-158цс14), у випадку припинення права власності особи на житлове приміщення, припиняється і право користування (проживання) у цьому приміщенні членів його сім`ї. Так, право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Відповідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідач не проживає у вказаному житловому будинку з 2014 року, не є членом сім`ї позивача та співвласником житлового будинку, а також правових підстав для користування даним житловим будинком не має, суд вважає, що відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на те, що обставини, на які посилалася позивач, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем, вони підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 379, 382, 383, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 150 ЖК України, ст. ст. 4, 13, 76, 80, 81, 89, 142, 200, 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору : Великогеєвецька сільська рада Ужгородського району, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту рішення 09 березня 2021 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Лемак