Справа № 693/175/21
Провадження № 2/693/219/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
14.09.2021 Жашківський районний суд Черкаської області в особі судді Коцюбинської Ю.Д., за участю секретаря судового засідання: Чумак Р.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 (надалі відповідач) про стягнення боргу.
В обґрунтування позову зазначив, що 20.12.2018 року дала в борг 1100 (одна тисяча сто) доларів США, що становить 30 800 (тридцять тисяч вісімсот) гривень ОСОБА_2 , про що свідчить письмова розписка. Остання зобов`язувалася вказані кошти позивачу до 31.03.2020 року повернути. У встановлені сторонами строки відповідач не повернув вказані кошти.
Тому позивач звернувся до суду і просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму боргу, що становить 30 800 (тридцять тисяч вісімсот) гривень.
Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 10.06.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
У судове засідання позивач не з`явився, просив розглядати справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причину неявки суд не сповістив, відзив на позов не надав.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин неявки у судове засідання відповідача, а тому вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Положеннями пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки позивач не заперечував проти винесення заочного рішення, а відповідач не подав відзив, суд, відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, постановляє ухвалу про заочний розгляд справи.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Згідно матеріалів справи, 20.12.2018 року ОСОБА_1 , дала в борг 1 100 (одна тисяча сто) доларів США, що становить 30 800 (тридцять тисяч вісімсот) гривень ОСОБА_2 , які відповідач зобов`язався повернути в строк до 31.03.2020 року.
Укладення договору позики та передачу грошових коштів підтверджує розписка від 20.12.2018 року (а. с. 3).
Як зазначив позивач, у встановлені сторонами строки відповідач суму позики не повернув.
Таким чином, позикодавець належним чином виконав взятий на себе обов`язок із передачі грошових коштів. Разом з тим, за відсутності доказів протилежного, судом встановлено невиконання відповідачем у повному обсязі обов`язку з повернення суми позики у встановлений сторонами строк.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 у справі № 6-1967цс15, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку встановленому договором.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Враховуючи відсутність доказів щодо належного виконання відповідачем взятого на себе обов`язку з повернення суми позики, відсутність заперечень щодо позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення боргу в розмірі 30 800 грн.
Відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Норми частини другої ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.
Згідно пункту 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року вбачається, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).
Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору в розмірі 908,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 526, 530, 612, 640, 1046-1050 ЦК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 30 800 (тридцять тисяч вісімсот) гривень та понесені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 908,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду через Жашківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення ( виклику ) учасників справи, копія судового рішення на надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Суддя Ю. Д. Коцюбинська