ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 600/394/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б.
Провадження № 22-ц/817/948/21 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Костів О. З., Міщій О. Я.,

секретаря Іванюти О. М.,

з участю:

представника АТ КБ ПриватБанк - Панькова О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк на ухвалу Козівського районного суду Тернопільської області від 13 липня 2021 року, прийняту суддею Гриновець О. Б. у справі №600/394/15-ц за позовом акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач АТ КБ ПриватБанк звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В ході розгляду зазначеної справи в суді першої інстанції Козівський районний суд Тернопільської області 13 липня 2021 року прийняв ухвалу, якою застосував до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» захід процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 713 грн. 70 коп.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою місцевого суду, АТ КБ ПриватБанк подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, як незаконну та необґрунтовану, а також стягнути на користь скаржника судові витрати.

Зокрема посилається на те, що Козівським районним судом Тернопільської області повідомлення про слухання даної справи 13 липня 2021 року на адресу позивача АТ КБ ПриватБанк, а саме: вул. Грушевського, 1д, м. Київ 01001 не направлялося і отримано ним не було, що виключає його вину та підстави для притягнення до відповідальності у вигляді накладення штрафу.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

В судовому засіданні представник АТ КБ ПриватБанк - Паньков О. П. апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній та просить її задовольнити, а оскаржувану ухвалу суду скасувати, як незаконну та необґрунтовану.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника АТ КБ ПриватБанк, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Даним вимогам рішення суду не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, в Козівському районному суді Тернопільської області розглядається справа за позовом акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В ході розгляду даної справи ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 13 липня 2021 року до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» було застосовано захід процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 713 грн. 70 коп.

Постановляючи зазначену ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було завчасно отримано судову повістку про виклик до суду та ухвалу від 08.06.2021 року, у якій повідомлено позивача стосовно його обов`язкової участі у судовому засіданні для дачі особистих пояснень, однак останній до суду не з`явився ,а тому наявні підстави для застосування заходу процесуального примусу у виді штрафу.

На думку колегії суддів, вищенаведені висновки суду є помилковими та не ґрунтуються на вимогах процесуального права, з огляду на наступне.

За правилами ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст.43 ЦПК України участь особи, яка є стороною у цивільному процесі, в судових засіданнях особисто або через свого представника є процесуальним правом, а не обов`язком цієї особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією із засад (принципів) цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України).

Цивільний процесуальний кодекс України зобов`язує суд вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4ст. 44 ЦПК України).

Пунктом 7 ч. 2 ст.43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати інші процесуальні обов`язки визначені законом або судом.

Відповідно до п. 3 ч. 2, ч. 3 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Згідно із ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Види заходів процесуального примусу передбачені ст. 144 ЦПК України.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до ч. 1ст. 144 ЦПК України, заходами процесуального примусу є, зокрема, штраф.

На підставі ч. 1 ст.148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

Відповідно до ст. 260 ЦПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається, зокрема, з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Таким чином, у разі постановлення судом ухвали про застосування заходів процесуального примусу до учасника справи у виді стягнення штрафу за невиконання процесуальних обов`язків - неявки в судове засідання за викликом суду, якщо його явка визнана судом обов`язковою, суд повинен обґрунтовано мотивувати в своїй ухвалі, яким чином неявка учасника справи свідчить про недобросовісність виконання ним процесуальних обов`язків чи створює протиправні перешкоди у здійсненні судочинства.

Разом з цим, як вбачається з оскаржуваної ухвали, в ній не наведено обґрунтованих мотивів застосування заходу процесуального примусу (штрафу) до АТ КБ ПриватБанк, які б явно свідчили про недобросовісність у виконанні процесуальних обов`язків чи створення перешкод у вирішенні заявленого спору по суті, лише зазначено, що в діях останнього наявні ознаки неналежного виконання своїх процесуальних обов`язків, зокрема неприбуття до суду особи, явка якої визнана судом обов"язковою.

Крім того слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази належного повідомлення АТ КБ ПриватБанк про їхню участі у справі 13 липня 2021 року.

Так, повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 128-132 ЦПК України.

Відповідно до частин першої, третьої, п`ятої статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюється судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, що особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Крім того, ВС підкреслив, відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Матеріали справи не містять доказів належного повідомлення позивача про розгляд справи 13 липня 2021 року, а тому висновок суду про повторнісь неявки позивача належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи є помилковим, а тому на думку колегії суддів, у суду не було правових підстав для застосування до позивача заходів процесуального примусу.

Враховуючи викладене вище, а також те, що Козівським районним судом Тернопільської області ухвалу від 13 липня 2021 року постановлено з порушенням норм процесуального права, ухвала підлягає скасуванню в порядку, визначеному ст. 379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 383 ЦПК України, Тернопільський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк задовольнити.

Ухвалу Козівського районного суду Тернопільської області від 13 липня 2021 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст постанови складено 07 жовтня 2021 р.

Головуючий

Судді