Справа №569/4725/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом виконувача обов`язків керівника Рівненської окружної (місцевої) прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м. Рівне,

В С Т А Н О В И В:

Виконувач обов`язків керівника Рівненської окружної (місцевої) прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з останніх на користь Рівненської міської ради борг зі сплати коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м. Рівне згідно розрахунку №571 у розмірі 103 707 грн. 74 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що за результатами опрацювання Рівненською місцевою прокуратурою відомостей Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради та Управління ДАБІ у Рівненській області, виявлено ряд завершених об`єктів будівництва на території міста Рівне, які не залучені до пайової участі в розвитку інфраструктури міста. Зокрема, відповідно до інформації Управління бюджету і фінансів виконавчого комітету Рівненської міської ради, наданої Рівненській місцевій прокуратурі листом №03-19/72 від 29 січня 2021 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як замовники будівництва не сплатили пайову участь у створенні та розвитку інфраструктури міста Рівне, зокрема, щодо об`єкта - «Нове будівництво зблокованого житлового будинку» по АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :01:054:0321.

В ході вивчення інформації Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів на сайті ДАБІ України встановлено, що в квітні 2020 року фізичними особами повідомлено про початок виконання будівельних робіт. Зокрема, 09 квітня 2020 року управлінням Державної архітектурно-будівельної контролю Рівненської міської ради зареєстровано повідомлення за номером РВ 23 про початок виконання будівельних робіт, об`єкт - «Нове будівництво зблокованого житлового будинку» по АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :01:054:0321. Кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією вказана у розмірі 2 098 140 грн., а загальна площа об`єкту - 397,4 кв.м. Тобто, згідно поданих замовником будівництва розрахунків вартість 1 м.кв. будівництва складає 5 279,67 грн.

В подальшому Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради 19 січня 2021 року зареєстровано декларацію РВ 39 про готовність вказаного вище об`єкта до експлуатації.

21 вересня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до Рівненської міської ради заяву про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва - «Нове будівництво зблокованого житлового будинку на АДРЕСА_1 » на земельній ділянці з кадастровим номером :01:054:0321.

За результатами розгляду вищевказаної заяви, 05 жовтня 2020 року між Рівненською міською радою та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підписано розрахунок № 571 величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Рівного, відповідно до умов якого сторони затвердили розрахунок величини пайової участі на розвиток інфраструктури міста Рівного у зв`язку з будівництвом об`єкта «Нове будівництво зблокованого житлового будинку», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та розмір пайової участі у відсотковому значення, що рівний 2 % вартості будівництва об`єкта і розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування. Розмір пайової участі визначений у сумі 103 707 грн. 74 коп. Розрахунок набрав чинності з моменту підписання сторонами та діє до повного виконання. Також визначено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зобов`язуються перерахувати кошти пайової участі на рахунок міського бюджету у строк до 05 листопада 2020 року єдиним платежем.

Однак, не зважаючи на норми містобудівного законодавства та розрахунку № 571 від 05 жовтня 2020 року щодо обов`язку сплати пайової участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 добровільно у визначений строк кошти пайової участі не сплатили. І оскільки зобов`язання залишається невиконаним на даний час, а відповідачі ухиляються від його добровільного виконання, тому вказана сума коштів повинна бути стягнута з останніх в судовому порядку.

При цьому необхідність звернення прокурора з позовною заявою зумовлена потребою захистити інтереси держави, оскільки протиправні дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зумовлюють ненадходження коштів пайової участі до бюджету міської ради на створення та розвиток інфраструктури населеного пункту, чим порушуються економічні інтереси держави та конкретної територіальної громади. В даному випадку прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави через порушення інтересів держави, що виражається в порушенні норм законодавства під час залучення та сплати пайової участі замовника будівництва у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Рівне та недоотримання коштів пайової участі, а також через нездійснення Рівненською міською радою повноважень по зверненню до суду з позовом.

26 квітня 2021 року відповідачі надіслали до суду відзив, в якому просили позовну заяву залишити без розгляду. У відзиві вказали, що дійсно, на підставі виданих їм містобудівних умов і обмежень та відповідно до повідомлення про початок будівельних робіт від 09 квітня 2020 року, ними згідно з договором про спільне будівництво від 16 березня 2020 року розпочато будівництво житлового будинку на АДРЕСА_1 . І дійсно, ними помилково підписано сформовані працівником апарату Виконавчого комітету Рівненської міської ради: заява про визнання розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва від 21 вересня 2020 року; довідка про загальну кошторисну вартість об`єкта і витрати; розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Рівне №571 від 05 жовтня 2020 року. При цьому, вказані проекти документів готувались безпосередньо працівниками апарату Виконавчого комітету Рівненської міської ради без узгодження з ними змісту, а їх підписання здійснювалось, у зв`язку з карантинними обмеженнями, на вимогу уповноваженого працівника органу місцевого самоврядування на вулиці, перед входом до приміщення виконавчого комітету, без можливості ознайомитись із їх текстом. Таким чином, оцінити наявність або ж відсутність підстав для підписання таких документів вони не могли, довірившись на порядність уповноваженого представника виконкому.

Крім того, виконувач обов`язків керівника Рівненської місцевої прокуратури не мав права на звернення до суду в інтересах держави з позовною заявою про стягнення з них коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної інфраструктури в м. Рівне, оскільки Рівненська міська рада як представницький орган Рівненської об`єднаної територіальної громади має право на звернення до суду із позовом про стягнення коштів. Натомість прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу. У кожному випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо. Таким чином, обов`язковими підставами для звернення прокурора в інтересах органу місцевого самоврядування є, зокрема: закінчення перебігу строку позовної давності; можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу.

При цьому розрахунок ними був підписаний у жовтні 2020 року із зобов`язанням зі сплати внеску на користь Рівненської міської ради до 05 листопада 2020 року. Тобто, позовна заява у даній справі пред`явлена після спливу лише 4 місяців з дня підписання ними відповідного розрахунку. Зазначене свідчить на користь того, що в розпорядженні Рівненської міської ради станом на дату подання позивачем позову залишалось більш як 2 роки і 8 місяців на підготовку та пред`явлення суду позовної заяви про стягнення із них коштів. Крім того, виконувачем обов`язків керівника Рівненської місцевої прокуратури не обґрунтовано порушення прав держави не внесенням суми пайової участі у розвиток інфраструктури. Зокрема у даному випадку розвиток інфраструктури проводиться в інтересах територіальної громади, а не держави. Також, не обґрунтовано права звернення до суду з даним позовом в інтересах територіальної громади з недопущенням принципу диспозитивності. А відтак, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, суд має залишити позовну заяву без розгляду.

12 травня 2021 року від Рівненської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що ухилення замовника будівництва від сплати коштів пайової участі до прийняття об`єкта нерухомого майна до експлуатації та несплата коштів пайової участі є порушенням зобов`язання, яке прямо передбачено чинним законодавством. Необхідність звернення прокурора з позовною заявою зумовлена потребою захистити інтереси держави, оскільки протиправні дії відповідачів зумовлюють ненадходження коштів пайової участі до бюджету міської ради на створення та розвиток інфраструктури населеного пункту, чим порушуються економічні інтереси держави та конкретної територіальної громади.

В даному випадку прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави через порушення інтересів держави, що виражається в порушенні норм законодавства під час залучення та сплати пайової участі замовника будівництва у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Рівне та недоотримання коштів пайової участі, а також через нездійснення Рівненською міською радою повноважень по зверненню до суду з позовом. Рівненська міська рада протягом тривалого часу не використовує надані їй чинним законодавством повноваження щодо відновлення своїх порушених прав. Вказане також може привести до пропуску строків позовної давності, що унеможливить захист порушених майнових прав Рівненської міської ради в судовому порядку. Вищезазначені порушення інтересів держави та інтересів місцевої територіальної громади свідчать про неналежне виконання своїх повноважень Рівненською міською радою упродовж розумного строку у розумінні ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та надає право прокурору здійснювати представництво інтересів держави в суді.

Крім того, відповідачами у відзиві вказується про помилковість підписання розрахунку та необізнаністю щодо його змісту, однак, дані твердження відповідачів є надуманими та безпідставними, а тим самим не заслуговують на увагу, оскільки з 05 жовтня 2020 року на адресу Рівненської міської ради чи її виконавчого комітету Рівненської міської ради жодних листів чи повідомлень про помилковість підписання Розрахунку величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Рівного № 571 від 05 жовтня 2020 року не надходило, інших дій, спрямованих на розірвання чи уточнення умов Розрахунку № 571 від 05 жовтня 2020 року відповідачами по даний час вжито не було. Також, відповідачами вказується про помилковість підписання як заяви про визначення розміру пайової участі, так і розрахунку величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Рівне, однак дані документи мають розрив у часі майже в два тижні. Так, 21 вересня 2020 року відповідачами подана заява разом з додатками і лише 05 жовтня 2020 року підписано розрахунок № 571. Відповідно, при помилковості підписання принаймні заяви від 21 вересня 2020 року у відповідачів було достатньо часу аби внести відповідні корективи/уточнення до поданої заяви та доданих до неї документів, на підставі яких проведено розрахунок, або відкликати останню взагалі. Однак, відповідачами заходи не вживалися, що вказує на бажане та усвідомлене підписання 05 жовтня 2020 року розрахунку № 571 величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Рівне, відповідно до умов якого сторони затвердили розрахунок величини пайової участі на розвиток інфраструктури міста Рівного у зв`язку з будівництвом об`єкта «Нове будівництво зблокованого житлового будинку», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання сторони не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

29 вересня 2021 року від прокурора Власової І.А. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

17 червня 2021 року та 19 липня 2021 року від представника Рівненської міської ради Михайлової Н.В. надійшли заяви, в яких вона просила судові засідання провести без участі представника Рівненської міської ради та одночасно повідомила, що позовні вимоги по вказаній справі Рівненська міська рада підтримує в повному обсязі.

Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області від 18 березня 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

19 та 20 серпня 2021 року до суду повернулися не врученими судові повістки для відповідачів на 29 вересня 2021 року з довідками поштового відділення про причини повернення/досилання, де вказані причина повернення - адресат відсутній за вказаною адресою та за закінченням терміну зберігання.

Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Відповідно до частини 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Оскільки судові повістки, направлені судом відповідачам за адресою, за якою зареєстровано їх місце проживання, не одержані, повернуті суду, тому суд вважає відповідачів такими, що були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового розгляду.

Окрім того, суд зазначає, що по справі неодноразово призначалися судові засідання, зокрема на 19 квітня 2021 року, 21 травня 2021 року, 23 червня 2021 року, 21 липня 2021 року та на 29 вересня 2021 року. Копії позовної заяви з доданими до неї документами, копії ухвали про відкриття провадження у справі, судові повістки на перше судове засідання були вручені відповідачам 09 квітня 2021 року. 19 квітня та 22 червня 2021 року відповідачі подавали клопотання про відкладення розгляду справи, однак в подальшому в судові засіданні не з`являлися і в розумні інтервали часу не вживали заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі вказаних осіб.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 09 квітня 2020 року управлінням Державної архітектурно-будівельної контролю Рівненської міської ради зареєстровано повідомлення за номером РВ 23 про початок будівельних робіт, найменування згідно проекту будівництва - Нове будівництво зблокованого житлового будинку, вид будівництва - Нове будівництво, код будівлі за ДК018 - 1121.2. Котеджі та будинки двоквартирні підвищеної комфортності, клас наслідків - СС1, по АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :01:054:0321. Вартість основних засобів, які приймаються в експлуатацію вказана у розмірі 2 098 140 грн., а загальна площа об`єкту - 397,4 кв.м.

21 вересня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до Рівненської міської ради заяву, в якій просили на виконання розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності України» визначити розмір пайової участі щодо об`єкта будівництва - «Нове будівництво зблокованого житлового будинку на АДРЕСА_1 ». До заяви додали довідку про загальну кошторисну вартість об`єкта будівництва, згідно якої загальна кошторисна вартість об`єкта «Нове будівництво зблокованого житлового будинку», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 2 149 850 грн., витрати пов`язані з придбанням земельної ділянки 295 307 грн., а також додали договір купівлі-продажу земельної ділянки від 31 січня 2020 року, технічний паспорт та кошторис.

05 жовтня 2020 року між Рівненською міською радою та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підписано розрахунок № 571 величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Рівного, відповідно до якого сторони затвердили розрахунок розміру пайової участі на розвиток інфраструктури міста Рівного у зв`язку з будівництвом об`єкта «Нове будівництво зблокованого житлового будинку», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - розміру пайової участі замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Рівного, у відсотковому значенні - 2 % вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування, відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», та визначеному у розрахунку величини пайової участі у створенні і розвитку інфраструктури міста Рівного. Підставою для здійснення розрахунку, крім зазначених вище нормативно-правових актів, була надана замовником заява від 21 вересня 2020 року та технічний паспорт. Розмір пайової участі визначений у сумі 103 707 грн. 74 коп. Розрахунок набрав чинності з моменту підписання сторонами та діє до повного виконання. Також визначено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зобов`язуються перерахувати кошти пайової участі на рахунок міського бюджету у строк до 05 листопада 2020 року єдиним платежем.

19 січня 2021 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради зареєстровано декларацію РВ 39 про готовність вказаного вище об`єкта до експлуатації, де вказана дату початку будівництва - 28 квітня 2020 року, дата завершення будівництва - 05 січня 20201 року, строк введення об`єкта в експлуатацію - 11 січня 2021 року, інформації щодо пайової участі не зазначено.

12 січня 2021 року виконувач обов`язків Рівненської місцевої прокуратури звернувся до Рівненської міської ради із запитом, в якому вказав, що під час ознайомлення з інформацією про договори та заяви про призначення розмірів пайової участі за період 4 квартал 2018 року - грудень 2020 року виявлено ряд об`єктів будівництва, замовниками яких пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, попри укладений договір про пайову участь чи проведені розрахунки величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, не сплачена. Зокрема ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не сплачено 103 707 грн. 74 коп. В зв`язку з чим, просив у строк до 14 січня 2021 року повідомити чи вживалися (чи плануються вживатися) заходи щодо стягнення, в тому числі в судовому порядку, із замовників будівництва заборгованості по сплаті коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста.

14 січня 2021 року Рівненська міська рада розглянувши вищевказаний запит повідомила Рівненську місцеву прокуратуру, що заходи цивільно-правового характеру щодо стягнення в судовому порядку коштів пайової участі до перерахованих у запитів замовників об`єктів будівництва не вживалися.

27 січня 2021 року виконувач обов`язків Рівненської місцевої прокуратури звернувся до Управління бюджету та фінансів виконавчого комітету Рівненської міської ради з листом, в якому вказав, що Рівненською місцевою прокуратурою з метою виявлення підстав для представництва інтересів держави проводиться вивчення додержання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на території міста Рівне. Під час ознайомлення з інформацією про договори та заяви про призначення розмірів пайової участі за період 4 квартал 2018 року - грудень 2020 року виявлено ряд об`єктів будівництва, замовниками яких пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, попри укладений договір про пайову участь чи проведені розрахунки величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, не сплачена, зокрема ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не сплачено 103 707 грн. 74 коп. В зв`язку з чим, просив повідомити Рівненську місцеву прокуратуру чи надходили до бюджету кошти від перерахованих вище замовників будівництва для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту у встановлених розмірах.

27 січня 2021 року виконувач обов`язків Рівненської місцевої прокуратури звернувся до Рівненської міської ради з аналогічним листом як до Управління бюджету та фінансів виконавчого комітету Рівненської міської ради, в якому просив у строк до 29 січня 2021 року повідомити чи вживалися (чи плануються вживатися) заходи щодо стягнення, в тому числі в судовому порядку, із замовників будівництва заборгованості по сплаті коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста.

29 січня 2021 року Управління бюджету та фінансів виконавчого комітету Рівненської міської ради повідомило, що у казначейських виписках перераховані у листі Рівненської місцевої прокуратури особи як платники не значаться. У 2021 році (станом на 29 січня 2021 року) кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту до бюджету міста Рівного не надходили. Також до відповіді додали лист Управління містобудування та архітектури від 29 січня 2021 року, згідно якого в Управлінні містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради відсутня інформація щодо сплати пайової участі замовниками об`єктів будівництва відповідно до договорів та розрахунків, перерахованих у запиті Рівненської місцевої прокуратури від 27 січня 2021 року.

23 лютого 2021 року виконувач обов`язків Рівненської місцевої прокуратури повідомив Рівненську міську раду, що Рівненською місцевою прокуратурою буде пред`явлено до Рівненського міського суду позов в інтересах держави в особі Рівненської міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в зв`язку з невиконанням ними зобов`язання по сплаті коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста і бездіяльністю Рівненської міської ради щодо відновлення порушених прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає: прогнозування розвитку територій; забезпечення раціонального розселення і визначення напрямів сталого розвитку територій; обґрунтування розподілу земель за цільовим призначенням; взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій; визначення і раціональне взаємне розташування зон житлової та громадської забудови, виробничих, рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих, історико-культурних та інших зон і об`єктів; встановлення режиму забудови територій, на яких передбачено провадження містобудівної діяльності; розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво об`єктів; реконструкцію існуючої забудови та територій; збереження, створення та відновлення рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих територій та об`єктів, ландшафтів, лісів, парків, скверів, окремих зелених насаджень; створення та розвиток інженерно-транспортної інфраструктури; створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення; проведення моніторингу забудови; ведення містобудівного кадастру; здійснення контролю у сфері містобудування.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» об`єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» суб`єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Частинами 1-4 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Відповідно до ч. 2, 3, 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній до 01 січня 2020 року) замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

01 січня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким статтю 40 виключено з тексту Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» договори про сплату пайової участі, укладені до 01 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання.

Установити, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) у такому розмірі та порядку:

1) розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом):

для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта;

для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування;

3) замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва;

4) пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію;

5) кошти, отримані як пайова участь, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту;

6) інформація щодо сплати пайової участі зазначається у декларації про готовність об`єкта до експлуатації або в акті готовності об`єкта до експлуатації.

З наведеного вбачається, що зміни щодо порядку визначення та сплати пайового внеску стосуються будівництва у 2020 році.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За таких обставин, оскільки відповідачі розпочали будівництво об`єкта «Нове будівництво зблокованого житлового будинку» за адресою: АДРЕСА_1 , 28 квітня 2020 року, 21 вересня 2020 року звернулися до Рівненської міської ради із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, 05 жовтня між Рівненською міською радою та відповідачами підписаний та погоджений розрахунок №571 величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Рівного, на підставі якого відповідачі зобов`язалися сплатити пайову участь у сумі 103 707 грн. 74 коп. до 05 листопада 2020 року, натомість взяті на себе зобов`язання не виконали, пайову участь не сплатити як до 05 листопада 2020 року, так і на час розгляду справи, в тому числі і до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію, а протилежного суду відповідачами не доведено, відтак вимога прокурора про стягнення з відповідачів на користь Рівненської міської ради боргу зі сплати коштів пайової участі підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 540 ЦК України якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Водночас згідно зі ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Розрахунком № 571 величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Рівного від 05 жовтня 2020 року не передбачено в якій частці кожен із відповідачів інвестував в будівництво житлового будинку і в якій частці він має сплатити пайовий внесок. У Законі України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» норми щодо часткового виконання зобов`язання по сплаті пайового внеску також відсутні, тому суд доходить висновку про солідарне стягнення з відповідачів на користь Рівненської міської ради боргу зі сплати коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м. Рівне згідно розрахунку №571 у розмірі 103 707 грн. 74 коп.

Доводи відповідачів щодо помилковості підписання: заяви про визнання розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва від 21 вересня 2020 року; довідки про загальну кошторисну вартість об`єкта і витрати; розрахунку величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Рівне №571 від 05 жовтня 2020 року, на увагу не заслуговують, оскільки жодними доказами не підтверджені. Жодних обставин, які б вказували на відсутність підстав для підписання таких документів відповідачі не навели і вказані документи не оспорювали.

Щодо клопотання відповідачів про залишення позовної заяви без розгляду з огляду на те, що позовну заяву подано особою, яка не має повноважень на введення справи, суд зазначає наступне.

Повноваження прокурора у спірних правовідносинах визначено, зокрема, Конституцією України та Законом України «Про прокуратуру».

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з абз. 1-2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Відповідно до абз. 1-3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».

У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини).

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Відповідно до ч. ч. 3-4 ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Таким чином, відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (№ 12-194гс19), який суди не врахували.

Як обґрунтовано зазначає прокурор, підставою для представництва інтересів держави в особі Рівненської міської ради шляхом подання позову в даній справі є невиконання відповідачами взятих на себе зобов`язань, що полягають у сплаті коштів до бюджету міської ради на створення та розвиток інфраструктури населеного пункту, що у свою чергу призвело до порушення інтересів держави, при тому, що позивачем як уповноваженим органом не вжито жодних заходів з метою стягнення відповідних коштів до бюджету.

Інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи (висновки Верховного Суду від 08.02.2019 року у справі № 915/20/18).

З матеріалів справи вбачається, що 12 січня 2021 року виконувач обов`язків Рівненської місцевої прокуратури звернувся до Рівненської міської ради із запитом, в якому вказав, що під час ознайомлення з інформацією про договори та заяви про призначення розмірів пайової участі за період 4 квартал 2018 року - грудень 2020 року виявлено ряд об`єктів будівництва, замовниками яких пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, попри укладений договір про пайову участь чи проведені розрахунки величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, не сплачена. Зокрема ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не сплачено 103 707 грн. 74 коп. В зв`язку з чим, просив у строк до 14 січня 2021 року повідомити чи вживалися (чи плануються вживатися) заходи щодо стягнення, в тому числі в судовому порядку, із замовників будівництва заборгованості по сплаті коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста. 14 січня 2021 року Рівненська міська рада розглянувши вищевказаний запит повідомила Рівненську місцеву прокуратуру, що заходи цивільно-правового характеру щодо стягнення в судовому порядку коштів пайової участі до перерахованих у запитів замовників об`єктів будівництва не вживалися. 27 січня 2021 року виконувач обов`язків Рівненської місцевої прокуратури звернувся до Рівненської міської ради з листом, в якому просив у строк до 29 січня 2021 року повідомити чи вживалися (чи плануються вживатися) заходи щодо стягнення, в тому числі в судовому порядку, із замовників будівництва заборгованості по сплаті коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста. 23 лютого 2021 року виконувач обов`язків Рівненської місцевої прокуратури повідомив Рівненську міську раду, що Рівненською місцевою прокуратурою буде пред`явлено до Рівненського міського суду позов в інтересах держави в особі Рівненської міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в зв`язку з невиконанням ними зобов`язання по сплаті коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста і бездіяльністю Рівненської міської ради щодо відновлення порушених прав. Відповіді Рівненської міської ради на ці листи отримано не було. 09 березня 2021 року виконувач обов`язків керівника Рівненської окружної (місцевої) прокуратури пред`явив до Рівненського міського суду Рівненської області вказаний позов.

З наведених вище нормативних положень та правових висновків Верховного Суду, а також з урахуванням встановлених обставин справи, вбачається, що Рівненська міська рада обізнана про порушення відповідачами взятих на себе зобов`язань по сплаті пайової участі у сумі 103 707 грн. 74 коп. відповідно до розрахунку № 571 величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Рівного від 05 жовтня 2020 року, і як наслідок - про порушення свого права на своєчасне отримання коштів, а також про обізнаність із такими обставинами прокуратури. Відповідь позивача від 14 січня 2021 року та відсутність відповідай на листи прокуратури від 27 січня 2021 року та 23 лютого 2021 року свідчить про свідоме нездійснення останнім дій по захисту своїх прав та інтересів, які відповідно до обґрунтувань позовної заяви порушуються відповідачами. Доказів про наявність у позивача наміру пред`являти до відповідачів позов по стягненню боргу зі сплати коштів пайової участі відповідно до розрахунку № 571 величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Рівного від 05 жовтня 2020 року чи обрання іншого способу захисту не подано. Така поведінка Рівненської міської ради, не подання протягом розумного строку після отримання повідомлення прокуратури позовної заяви до суду, обґрунтовано зумовлює необхідність прокурора здійснювати захист прав та інтересів держави у визначеному законом порядку, щоб такі не залишились не захищеними.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що виконувач обов`язків керівника Рівненської окружної (місцевої) прокуратури дотримався процедури з`ясування обставин здійснення позивачем самостійного захисту прав та інтересів, які, на переконання прокурора, порушуються відповідачами, встановлено бездіяльність позивача як уповноваженого органу, та, як наслідок, обґрунтовано звернувся до суду із позовом у даній справі.

Відтак, клопотання відповідачів про залишення позовної заяви прокурора без розгляду суд не визнає обґрунтованим і зазначає, що таке задоволенню не підлягає.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Рівненської обласної прокуратури необхідно стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі по 1 135 грн. 00 коп. з кожної.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов виконувача обов`язків керівника Рівненської окружної (місцевої) прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м. Рівне задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Рівненської міської ради борг зі сплати коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м. Рівне згідно розрахунку №571 у розмірі 103 707 (сто три тисячі сімсот сім) гривень 74 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Рівненської обласної прокуратури судові витрати у розмірі по 1 135 (одній тисячі сто тридцять п`ять) гривень 00 копійок з кожної.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Рівненська місцева прокуратура, місцезнаходження: вул. Гарна, буд. 29, м. Рівне, , в інтересах держави в особі Рівненської міської ради, місцезнаходження: вул. Соборна, буд. 12-а, м. Рівне, .

Відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 04 жовтня 2021 року.

Суддя О.О. Першко