Номер провадження: 22-ц/813/6681/21
Номер справи місцевого суду: 505/257/16-ц
Головуючий у першій інстанції Фабіжевський С. А.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

24.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах Драгомерецького М.М., розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Попової Олени Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2016 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2016 року позов ТОВ «Кредекс Фінанс» задоволено.

04 лютого 2021 року адвокат Попова О.А. в інтересах ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, на вищезазначене рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року апеляційну скаргу адвоката Попової О.А. в інтересах ОСОБА_1 залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків, а саме надання суду квитанції про сплату судового збору в сумі 1 648,11 гривень та заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2016 року, в якій зазначити поважні підстави для поновлення такого строку та підтвердити їх доказами.

Копію ухвали Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху, ОСОБА_1 отримала 12 березня 2021 року, про що розписалась в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

19 березня 2021 року адвокат Попова О.А. в інтересах ОСОБА_1 подала квитанцію про сплату судового збору в сумі 1 648,11 гривень та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2016 року.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначено, що ОСОБА_1 не було відомо про наявність цивільної справи до 2021 року, жодних повісток під час розгляду справи вона не отримувала, копію рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2016 року також не отримувала, про наявність цивільної справи і оскаржуваного рішення суду вона дізналась випадково, після того як в рамках виконавчого провадження №59614095 на електронних торгах було реалізовано її квартиру. Також зазначено, що ОСОБА_1 не отримувала жодних документів від суду чи від приватного виконавця, оскільки наявна в матеріалах справи адреса її проживання невірна. Лише 25 січня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 ознайомилась із матеріалами справи та отримала копію оскаржуваного рішення суду. При цьому зазначено, що ОСОБА_1 не уповноважувала ОСОБА_5 на представництво її інтересів у вказаній справі, оскільки не знала про її існування, з грудня 2014 року взагалі не спілкувалась з ним, про те, що ОСОБА_5 ознайомлювався із матеріалами справи та отримував копію рішення суду від 29 березня 2016 року ОСОБА_1 не було відомо, оскільки представник діяв недобросовісно.

У зв`язку з цим адвокат Попова О.А. в інтересах ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційне провадження по даній справі не може бути відкрите, апеляційну скаргу слід залишити без руху повторно, за наступних підстав.

За вимогами ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 13 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України визначено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України (в редакції на час ухвалення оскаржуваного рішення суду) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

При цьому згідно вимог ст. 354 ЦПК України учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судових рішень.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує на те, що право на справедливий розгляд судом, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду (рішення у справі «Рябих проти Росії»). Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Однак, Суд зазначає, що право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час, такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, рішення у справі «Мушта проти України» від 18 листопада 2010 року) .

Європейський Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та забезпечення принципу правової визначеності.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

З матеріалів справи встановлено, що рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2016 року ухвалено за відсутності учасників справи (а.с. 109-111).

04 квітня 2016 року суд першої інстанції направив на поштову адресу ОСОБА_1 копію оскаржуваного рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2016 року, однак поштова кореспонденція повернулась на адресу суду із відміткою «за зазначеною адресою не проживає» (а.с. 118-119).

При цьому, 03 жовтня 2016 року ОСОБА_5 , який діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подав до суду клопотання про видачу належним чином завіреної копії рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2016 року та надання можливості ознайомитись із матеріалами справи (а.с. 124-126).

07 жовтня 2016 року ОСОБА_5 , який діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ознайомився із матеріалами справи та отримав копію рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2016 року, про що розписався в матеріалах справи (а.с. 124).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 38 ЦПК України (в редакції на час ухвалення оскаржуваного рішення суду), сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

При цьому, згідно п.п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 42 та ст. 44 ЦПК України (в редакції на час ухвалення оскаржуваного рішення суду), повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені, в тому числі, довіреністю фізичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії що їх має право вчиняти ця особа.

Згідно Довіреності від 27 грудня 2014 року, ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_5 здійснювати представництво та захист її інтересів, в тому числі, в усіх судових органах. Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С. та дійсна до 27 грудня 2017 року (а.с. 125 на звороті).

Таким чином, процесуальний строк для подачі апеляційної скарги на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2016 року для ОСОБА_1 , згідно вимог ч. 1 ст. 294 ЦПК України (в редакції на час ухвалення оскаржуваного рішення суду), встановлено протягом десяти днів з дня отримання її представником ОСОБА_5 копії оскаржуваного рішення суду, а саме з 07 жовтня 2016 року.

Однак, апеляційну скаргу на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2016 року ОСОБА_1 подала лише 04 лютого 2021 року, тобто з порушенням строків на апеляційне оскарження, передбачених вимогами ЦПК України.

Апеляційний суд критично відносить до доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, відносно того, що ОСОБА_1 не було відомо про наявність цивільної справи до 2021 року та відносно того, що її представник ОСОБА_5 діяв неправомірно, недобросовісно, та не сповістив її про наявність цивільної справи та отримання ним копії рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2016 року ще 07 жовтня 2016 року, оскільки на їх підтвердження не надано жодних доказів.

Апеляційний суд звертає увагу, що згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. ст. 76, 89 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Також, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На підставі викладеного, апеляційний суд не може визнати поважними викладені ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2016 року, оскільки на їх підтвердження не надано жодних доказів.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 ЦПК України і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження, у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

За наведених обставин вважаю, відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційну скаргу адвоката Попової О.А. в інтересах ОСОБА_1 слід залишити без руху повторно та роз`яснити право на звернення до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2016 року, в якій зазначити поважні підстави для поновлення такого строку та підтвердити їх доказами, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка передбачає залишення позовної заяви (апеляційної скарги) без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків.

За вказаних обставин, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без руху повторно та надати строк для усунення виявлених судом недоліків.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 12, 89, 185, 354, 356, 357 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Попової Олени Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2016 року залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк, з дня отримання копії даної ухвали, для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Роз`яснити, що в разі невиконання зазначених вимог у встановлений строк, а також якщо вказані в заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький