Справа № 739/1451/21
Номер провадження 2/739/503/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області, в складі:

головуючого судді - Іващенка А.І.,

за участі секретаря: Неживець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ДП «Новгород-Сіверська науково-дослідна станція» до ОСОБА_1 про визнання осіб таким, що втратив право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ДП «Новгород-Сіверська науково-дослідна станція» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що підприємство являється власником відомчої квартири за адресою: АДРЕСА_1 , інвентарний номер10041. Дана квартира була передана у користування молодшому науковому співробітнику ОСОБА_1 відповідно договору оренди від 01 серпня 2016року на період перебування у трудових відносинах.

Наказом №63/01-6 від 19.11.2019року ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади за власним бажанням тобто розірвані трудові правовідносини. Під час звільнення ОСОБА_1 було повідомлено про втрату права користування жилим приміщенням, але до цього часу відповідач перебуває зареєстрований у відомчій квартирі за адресою АДРЕСА_1 .

З грудня 2019 року відповідач в квартирі не проживає понад один рік без поважних причин, квартиру не опалює, територія не прибирається, що приводить до руйнування квартири.

Реєстрація відповідача не дозволяє власнику розпоряджатися квартирою та значно обмежує його права. В судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду заяву в якій позов підтримав та просив його задовольнити, справу розглянути за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце судового розгляду справи, відзиву на позов не надавав, ніяких заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи від нього не надходило.

Відповідно до 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази в межах позовних вимог, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно витягу з державного реєстру речових прав власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ДП «Новгород-Сіверська науково-дослідна станція».(а.с.4-5)

За адресою квартири: АДРЕСА_1 , значиться зареєстрованим відповідач ОСОБА_1 , що підтверджується домовою книгою для прописки громадян (а.с.7-8).

Згідно актів обстеження житлового приміщення від 10 серпня 2020року (а.с.13) та акту обстеження прибудинкової території від 15.03.2021 року(а.с.20) ОСОБА_1 понад один рік не проживає в даному будинку, що додатково підтверджується фототаблицями (а.с.14-19, 21-23), також відсутність відповідача за місцем реєстрації підтверджується письмовими поясненнями мешканця квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 .(а.с.24)

Також втрата інтересу відповідачем до квартири АДРЕСА_1 підтверджується розпискою ОСОБА_1 від 20.06.2020року.(а.с.26)

Згідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст. 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника.

Як встановлено судом, квартири АДРЕСА_2 є майном (житлом) позивача, відповідач не перебуває з позивачем у трудових правовідносинах.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

В позові ДП «Новгород-Сіверська науково-дослідна станція» стверджує, що відповідач понад один рік не проживає в квартирі належній позивачу. На думку суду позивач довів той факт, що відповідач понад один рік не проживає за місцем реєстрації, отже на підставі вимог ч. 3 ст. 406 ЦК України, ОСОБА_1 , слід визнати таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням.

Керуючись статтями 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, статтями 141, 259, 265, 268, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ДП «Новгород-Сіверська науково-дослідна станція» до ОСОБА_1 про визнання осіб таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: квартира АДРЕСА_2 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі в тридцяти денний строк безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя: Іващенко А.І.