Ухвала

31 березня 2021 року

м. Київ

справа № 756/2897/17

провадження № 61-1165ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Служба у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кияшко Аліна Вячеславівна, ОСОБА_4 , про визнання договору іпотеки недійсним,

встановив:

22 січня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року у вищевказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2021 року визнано неповажними підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 листопада 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року, а касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 10 лютого 2021 року заявником надіслано до Верховного Суду клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги.

У клопотанні ОСОБА_1 указує, що не проживає за зареєстрованою адресую (адресу для листування не вказує), тому не має можливості отримувати кореспонденцію. Для отримання відповідей від певних організацій, установ в порядку та строки передбачені Законом України «Про звернення громадян» просить продовжити строк на усунення недоліків касаційної скарги, який буде достатнім для отримання відповідей на підтвердження поважності пропуску строку звернення з касаційною скаргою. Доказів звернення до певних організацій, установ заявником не надано.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно частини п`ятої статті 127 ЦПК України пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Відповідно до частин першої та шостої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуск поважними. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Наведені заявником доводи на продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги не підтверджують вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на виконання своїх процесуальних обов`язків на стадії відкриття касаційного провадження, а тому задоволенню не підлягають.

Крім того, ОСОБА_1 не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 10 лютого 2021 року в частині надання суду нової редакції касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог ухвали із зазначенням конкретного (конкретних) пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав).

Згідно пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки недоліки касаційної скарги вказані в ухвалі Верховного Суду від 10 лютого 2021 року не усунуто, касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтям 185, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року визнати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов