Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2529/20

номер провадження 2/695/443/21

04 жовтня 2021 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря с/з Варданян Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Золотоноша в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 19.10.2020 р. звернувся до суду з позовом про розірвання його шлюбу, зареєстрованого з ОСОБА_2 .

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він з 06.03.2019 р. перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. До офіційної реєстрації шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася донька ОСОБА_3 . Сумісне життя з відповідачкою не склалося через втрати почуття любові та поваги один до одного, різні погляди на життя, виховання дітей, спільний побут, відпочинок. Взаємовідносини між подружжям остаточно погіршилися, сім`я розпалася і вони розійшлися. Вони ніколи не проживали разом, не змогли створити спільний дім, спільне господарство, сімейний побут. Позивач весь час проживає окремо за кордоном і не має намір повертатися в Україну, а відповідачка інакше бачить своє проживання. Позивач в позові зазначає, що спору з приводу проживання доньки вони з відповідачкою не мають. Донька проживає з матір`ю (відповідачкою по справі) і надалі проживатиме з нею. Спорів майнового та немайнового характеру подружжя не має. Позивач вказує, що примирення з відповідачкою не можливе, тому просить розірвати шлюб.

Ухвалою від 16.11.2020 р. суддею відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 01.03.2021 р. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву з обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

10.02.2021 р. від відповідачки до суду надійшло клопотання про прийняття зустрічного позову та об`єднання вимог за зустрічним позовом в одне провадження з первісним, а також заява з запереченнями проти розгляду справи про розірвання шлюбу за правилами спрощеного позовного провадження.

01.03.2021 р. Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області було ухвалено продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 13.07.2021 р. у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів до спільного розгляду з первісним позовом відмовлено. Зустрічну позовну заяву повернуто заявнику.

У судове засідання 04.10.2021 р. позивач та його представник адвокат Гетьман О.М. не прибули, але адвокат скерувала на електронну адресу суду заяву, в якій справу просила розглянути в її відсутність та відсутність позивача, на задоволенні позову наполягала, проти відкладення розгляду справи заперечувала, оскільки справа тривалий час перебуває в суді.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду невідомі, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник відповідачки адвокат Сизько Д.Б. у судове засідання 04.10.2021 р. не з`явився, але на електронну адресу суду надіслав клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з зайнятістю його в розгляді справи, що перебуває в провадженні Черкаського окружного адміністративного суду. Проти розгляду справи та вчинення будь-яких процесуальних дій в його відсутність заперечив, оскільки це може призвести до порушення прав та законних інтересів його довірителя. У клопотанні від 13.07.2021 р., направленому на електронну адресу суду, представник відповідачки зазначив, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_4 категорично заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 року у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій. (Постанова КЦС ВС від 06 вересня 2018 року, провадження № 61-43659ск18, справа № 552/2378/17)

Враховуючи, що відповідачка особисто в судове засідання не з`явилася, поважності причин неявки до суду не повідомила, не просила відкласти розгляд справи, скористалася правом на доручення представлення своїх інтересів адвокату, з метою забезпечення прав сторін на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд спору, судом ухвалено продовжити розгляд справи у відсутність відповідачки та її представника. При цьому суд зважає на те, що відповідач та її представник не були обмежені в праві надати відзив на позовну заяву, однак даним правом не скористалися.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 06.03.2019 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 06.03.2019 року в Печерському районному у місті Києві відділі ДРАЦС ГТУЮ у місті Києві за актовим записом № 429, після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_6 .

Позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06.03.2019 р.

Позивачем стверджений та не заперечується відповідачем той факт, що дитина проживає з відповідачкою і надалі проживатиме з нею.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Суд звертає увагу, що в клопотанні від 13.07.2021 р., направленому на електронну адресу суду, представник відповідачки зазначив, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_4 категорично заперечує, але будь-яких обґрунтувань своєї позиції та позиції відповідачки не зазначає, як не зазначає й наміру зберегти сім`ю.

З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, разом не проживають, як сім`я. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам.

Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення.

На підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в сумі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76-84, 133, 141, 263, 265 ЦПК України, та ст.ст. 104, 109, 110, 112, 113 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06.03.2019 року в Печерському районному у місті Києві відділі ДРАЦС ГТУЮ у місті Києві за актовим записом № 429 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.Ю. Степченко