П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 року місто Київ

справа № 759/10945/13-ц

провадження №22-ц/824/2598/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

сторони:

позивач - Прокурор Святошинського району м.Києва

відповідач - Київська міська рада

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Ліпатовим Іваном Андрійовичем,

на заочне рішення Святошинського районного суду м.Києва від 10 квітня 2014 року, ухвалене у складі судді Кривов`яз А.П.,

у справі за позовом Прокурора Святошинського району м.Києва до Київської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа: Садівниче товариство «Зв`язківець" про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2013 року Прокурор Святошинського району м.Києва в інтересах держави звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Київської міської ради № 841/1897 від 9 липня 2009 року «Про передачу громадянину ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 »; визнати недійсним виданий ОСОБА_1 державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1 га, розташовану по АДРЕСА_1 , виданий Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) 18 червня 2010 року та зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 05-7-03779; відновити становище , яке існувало до порушення, шляхом визнання права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1 га, кадастровий номер :75:670:0270, вартістю 358040 грн.75 коп. за територіальною громадою міста Києва в особі Київської міської ради; зобов`язати ОСОБА_1 повернути на користь Київської міської ради земельну ділянку

Позов обґрунтовано тим, що спірна земельна ділянка відведена з порушенням вимог ст.118 ЗК України, проект землеустрою не погоджено природоохоронним органом як того вимагає закон. Спірна земельна ділянка на момент прийняття Київрадою оспорюваного рішення відносилась до земель рекреаційного призначення, питання про зміну цільового призначення спірної земельної ділянки висновками контролюючих органів не погоджувалось. Проект землеустрою не отримав позитивного висновку державної експертизи землевпорядної документації, що є порушенням ст.9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації».

Заочним рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 10 квітня 2014 року позов задоволено. Визнано незаконним і скасовано рішення Київської міської ради № 841/1897 від 9 липня 2009 року «Про передачу громадянину ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним Державний акт серії ЯЖ № 912781 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 8 000 000 000:75:670:0270, площею 0,1 га по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, виданий на ім`я ОСОБА_1 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) 18 червня 2010 року та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 05-7-03779, на підставі рішення Київської міської ради № 841/1897 від 9 липня 2009 року.

Відновлено становище, яке існувало до порушення, шляхом визнання права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1га, кадастровий номер 8 000 000 000:75:670:0270, вартістю 358040,75 грн., за територіальною громадою м.Києва в особі Київської міської ради.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути на користь Київської міської ради земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер 8 000 000 000:75:670:0270, вартістю 358040,75 грн., що розташована по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 22 липня 2020 року заяву ОСОБА_2 , який представляв інтереси ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції повністю, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, вирішити питання щодо повороту виконання заочного рішення шляхом скасування запису про право власності на земельну ділянку за територіальною громадою м.Києва та поновлення права власності за ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі посилається на те, що питання законності передання земельних ділянок за адресою АДРЕСА_2 вже встановлювалося в інших справах щодо суміжних ділянок, які були передані у приватну власність рішеннями Київської міської ради. Позивачем не надані докази, що підтверджують віднесення земельної ділянки до земель рекреаційного призначення, в тому числі на момент прийняття оскаржуваного рішення Київською міською радою. Уповноважені законом органи надали позитивні висновки щодо погодження проекту землеустрою та правомірності передачі земельної ділянки у приватну власність відповідача. Зважаючи на те, що позивачем не доведено віднесення земельної ділянки до земель рекреаційного призначення, посилання позивача на порушення ст.9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» є безпідставним.

У відзиві на апеляційну скаргу Київська місцева прокуратура № 8 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Ліпатов І.А. апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Представник позивача прокурор Танцюра О.Б., а також представник відповідача Київської міської ради Сімак Я.К. проти доводів апеляційної скарги заперечували і просили рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного

Судом установлено, що на підставі Державного акту серії ЯЖ № 912781 на право власності на земельну ділянку, виданого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) 18 червня 2010 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів а право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 05-7-03779, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки кадастровий номер 8 000 000 000:75:670:0270, площею 0,1 га по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Державний акт виданий на підставі рішення Київської міської ради № 841/1897 від 9 липня 2009 року «Про передачу громадянину ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

У відповіді Державної інспекції сільського господарства в м.Києві прокуратурі м.Києва від 2 квітня 2013 року вказано, крім іншого, про те, що рішення Кивської міської ради № 841/1897 від 9 липня 2009 року «Про передачу громадянину ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_3 », а також в подальшому розроблення проектів землеустрою, прийняті з порушенням ст.ст. 116, 118 ЗК України.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні належними доказами, оскільки оспорювань позивачем рішення прийнято з порушенням вимог діючого законодавства, суперечить актам цивільного законодавства, порушує право на землю територіальної громади м.Києва, у зв`язку з чим підлягає визнанню незаконним, Виходячи із пріоритету суспільного інтересу над інтересом конкретної особи, суд першої інстанції вважав, що оскільки відпали підстави для отримання відповідачем державного акту на право власності на земельну ділянку від 18 червня 2010 року, та враховуючи те, що спірна земельна ділянка не може належати відповідачу, правовстановлюючий документ - державний акт підлягає визнанню недійсним. При визнанні незаконним рішення Київради і скасуванні державного акту на право власності на землю відповідача, спірна земельна ділянка відновлює своє правове становище, яке існувало до її виділення відповідачу.

Проте, погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами.

Згідно з підпунктами «а», «б», «в», «г» ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Положеннями ч.1 ст.116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 п.12 «Перехідні положення» ЗК України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель водного фонду, історико-культурного, лісогосподарського, оздоровчого, рекреаційного, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Порядок безоплатної приватизації громадянами земельних ділянок визначений положенням ст.118 ЗК України.

Відповідно до ч.1 ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Частина шоста статті 118 ЗК України передбачає, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищною, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії ( у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку ( ч.7 ст.118 ЗК України).

Згідно зі ст.50 Закону України «Про землеустрій», яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок складаються проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до ст.123 ЗК України розроблений проект відведення земельної ділянки погоджується з територіальним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини, природоохоронним і санітарно епідеміологічним органами, а також з відповідним територіальним органом виконавчої влади з питань лісового або водного господарства (у разі вилучення (викупу), надання, зміни цільового призначення земельних ділянок лісогосподарського призначення чи водного фонду).

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного або історико-культурного призначення (частини перша, друга статті 20 ЗК України).

Установлено, що проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 погоджено з Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Управлінням охорони навколишнього природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державною службою з питань національної культурної спадщини Міністерства культури і туризму України, Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) ( а.с.48, 51-53, 54, 55-56).

Виконуючи доручення Київської міської ради від 2 жовтня 2008 року № 29/233-Б-7825, Головне управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) наддало висновок про погодження проекту відведення земельної ділянки в установленому законодавством порядку для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, без права забудови до погодження та затвердження проектної документації у встановленому законодавством порядку. З цього висновку вбачається, що зазначена територія земельної ділянки відповідно до Генерального плану міста, затвердженого рішенням Київради від 28 березня 2002 року № 370/1804, за функціональним призначенням належить до території садибної забудови ( а.с.46-47).

Крім того, про належність спірної земельної ділянки до садибної забудови йдеться у висновку Управління охорони навколишнього природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 29 травня 2009 року № 071/04-4-22/2818 про погодження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки, яке у 2009 році (час погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки) мало відповідні повноваження на підставі рішення Київської міської ради від 15 липня 2004 року № 457/1867 «Про врегулювання процедури передачі в користування земельних ділянок в місті Києві» та Положення про Управління охорони навколишнього природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), затвердженого рішенням Київської міської ради від 26 грудня 2002 року № 221/381 и(а.с.13-15).

Державна служба з питань національної культурної спадщини Міністерства культури і туризму України висновком від 4 червня 2009 року № 22-1650/9 погодила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 для будівництва, обслуговування та експлуатації індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вказана земельна ділянка не входить до історичних ареалів міста, перебуває за межами архітектурних і археологічних заповідників, архітектурних та археологічних охоронних зон і зон регулювання забудови. Пам`ятки культурної спадщини на ділянці відсутні (а.с.54).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 було погоджено висновком Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 5 червня 2009 року №05-4648 ( а.с.55-56).

Судом установлено, що рішенням III сесії VI скликання Київської міської ради від 9 липня 2009 року № 841/1897 «Про передачу громадянину ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки ля будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 » було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за вказаною адресою ( а.с.9-10).

На підставі вказаного рішення ОСОБА_1 отримав державний акт серії ЯЖ № 912781 на право власності на земельну ділянку, виданий Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) 18 червня 2010 року та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів а право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 05-7-03779, з цільовим призначенням: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Спірна земельна ділянка булла передана у власність ОСОБА_1 із земель міста в порядку безоплатної приватизації.

Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірна земельна ділянка на момент прийняття оскаржуваного рішення Київської міської ради відносилася за цільовим призначення до земель рекреаційного призначення позивачем у встановленому процесуальним законом порядку суду не надано.

З огляду на викладене, ухвалюючи рішення про визнання незаконним і скасування рішення Київської міської ради від 9 липня 2009 року № 841/1897 «Про передачу громадянину ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки ля будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 » та про визнання недійсним державного акта на право власності на спірну земельну ділянку, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що спірна земельна ділянка відносить до категорії земель рекреаційного призначення, а висновок суду першої інстанції про порушення Київською міською радою норм статей 118, 123 ЗК України при вирішенні питання про надання ОСОБА_1 у власність земельної ділянки не відповідає змісту зазначених правових норм.

Тому позов прокурора Святошинського району м.Києва в частині визнання незаконним і скасування рішення III сесії VI скликання Київської міської ради від 9 липня 2009 року № 841/1897 «Про передачу громадянину ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки ля будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 » не підлягає задоволенню, у зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вимога апелянта, викладена в апеляційній скарзі, щодо вирішення питання про поворот виконання рішення задоволенню не підлягає, оскільки, скасування рішення, на підставі якого було проведено реєстрацію права власності на земельну ділянку за Київською міською радою, є достатньою підставою для скасування запису про реєстрацію права власності.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Ліпатовим Іваном Андрійовичем, задовольнити частково.

Заочне рішення Святошинського районного суду м.Києва від 10 квітня 2014 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову прокурора Святошинського району м.Києва до Київської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа: Садівниче товариство «Зв`язківець» про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на земельну ділянку відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 1 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус