Справа № 285/4113/21
провадження у справі № 2/0285/984/21
РІШЕННЯ
Іменем України
20 вересня 2021 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі : головуючого - судді Коцюби О.М.,

за участю секретаря Янкової Л.П.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Новоград-Волинський справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , Комунальне підприємство Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло та застосування наслідків нікчемності правочину
ВСТАНОВИВ:
30.07.2021 року до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області звернулась позивач ОСОБА_5 із позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло та застосування наслідків нікчемності правочину. Позов обґрунтовує тим, що 25.10.2019 року між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був укладений договір дарування 5/9 ідеальних часток квартири АДРЕСА_1 . З вище вказаного договору, позивач дізналася, що спірна квартира належала відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.01.1999 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.02.2019 року, посвідченого за № 1-162 Новоград-Волинською державною нотаріальною конторою Житомирської області.
Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 16.06.2021 року було відкрито провадження у справі № 285/3199/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання вище вказаного договору не дійсним, де позивача було залучено у якості третьої особи. Так позивач, разом з ухвалою суду отримала копію позовної заяви з додатками та переконалася у незаконності правовстановлюючих документів ОСОБА_1 на спірну квартиру.
25.01.1999 року відділом з питань приватизації об`єктів міської комунальної власності, згідно наказу № 5 виконкому Новоград-Волинської міської ради було видано Свідоцтво-352 про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та покійного батька позивача - ОСОБА_6 . Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , належну йому частку квартири успадкували в рівних частинах позивач, відповідач та їх мати, ОСОБА_4 . Згідно заяви останніх від 27.02.2019 року ОСОБА_7 , державним нотаріусом Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Житомирської області було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом (зареєстровано в реєстрі за № 1-162).
28.06.1990 року позивач уклала шлюб із ОСОБА_8 . У 1994 році зареєструвалася у його квартирі по АДРЕСА_2 . Проте після народження дитини, відносини подружжя погіршилися, а тому позивач змушена була повернутися до батьків. З 1995 року та по теперішній час позивач постійно проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Як постійний мешканець квартири АДРЕСА_1 , позивач мала право на її приватизацію.
Згідно заяви про передачу у приватну власність квартири, вказано, що в ній мешкають та мають право на житло: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , що не відповідало дійсності, адже насправді у квартирі разом із батьками проживала позивач. Її протиправно не включено в учасники приватизації. Натомість відповідач, станом на 1999 рік у квартирі не проживав. У зв`язку з цим вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом.
05.07.2021 року ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області було відкрито загальне позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.
20.09.2021 року у підготовчому судовому засіданні відповідачем ОСОБА_1 та його представником адвокатом Кобриною Ніною Володимирівною позовні вимоги визнано у повному обсязі. Відповідач визнав, що у період приватизації він не проживав у вказаній квартирі. Проходив службу в іншому місті де постійно проживав. Додатково вказав, що позивач, яка є його рідної сестрою, має повне право на участь у приватизації.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
У свою чергу ч. 4 цієї статті передбачає, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 206 ЦПК України передбачає, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
20.09.2021 року відповідач надав до суду заяву про визнання позову.
Відповідно до ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції станом на серпень 1997 року), приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.
В силу вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції станом на серпень 1997 року), до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.
Пунктом 1 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що до членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі разом з наймачем або за якими зберігається право на житло, тобто, передача квартир у власність здійснюється тільки наймачам і членам їх сімей.
Відповідно до ст. ст. 1, 5, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції станом на серпень 1997 р.), за якими передача займаних квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири.
Згідно із п. п. 18, 20, 21, 23, 24, 26 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян», затвердженого Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 15.09.92 року (далі - Положення), чинного на час звернення із заявою про приватизацію та оформлення спірного свідоцтва про права власності на житло, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру, звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню документів, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. При оформленні заяви на приватизацію квартири громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сім`ї та займані приміщення. У довідці вказуються члени сім`ї наймача, які прописані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло. Оформлена заява на приватизацію квартири з доданою до неї довідкою про склад сім`ї та займані приміщення, подаються громадянином до органу приватизації, де вони реєструються. Зареєстрована заява передається підприємству по оформленню документів. Орган приватизації, в разі потреби, уточнює необхідні для розрахунків дані залежно від складу сім`ї і розміру загальної площі квартири, оформляє розрахунки та видає розпорядження. На підставі оформленого наказу орган приватизації готує паспорт на квартиру, свідоцтво про право власності на житло та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі.
Згідно заяви про передачу у приватну власність квартири, вказано, що в ній мешкають та мають право на житло: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Однак, у квартирі разом із батьками проживала позивач ОСОБА_5 , що сторонами не заперечувалось. Отже, її протиправно не включено в учасники приватизації.
Натомість відповідач, станом на 1999 рік у квартирі не проживав, що підтверджується копіями його трудової книжки, диплома, довідкою військового комісара Баранівського РТЦК.
Також до заяви додана довідка про склад сімї. При цьому, в довідці повинні були перелічені всі особи, які проживають, зареєстровані та мають право на житло на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до ст. 71 ЖК України (в редакції станом на 1997 р.) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: 7) взяття під варту - протягом усього часу перебування під слідством і судом.
Позиція щодо підстав викладених в даній позовній заяві підтверджуються в Постанові Верховного Суду України від 17.10.2018 року у справі № 376/2360/16-ц, де зазначено, що Виходячи з аналізу змісту Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у поєднанні з нормами статей 1, 6, 9, 61 ЖК України, статті 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені статтею 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності, а відтак і право на приватизацію разом з іншими членами сім`ї.
Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Як встановлено з матеріалів справи, на підставі наказу відділу з питань приватизації об`єктів міської комунальної власності Виконкому Новоград-Волинської міської ради від 25.01.1999 року № 5 було видано свідоцтво про право власності на житло, у відповідності до якого квартира загальною площею загальною площею 72,8 м.кв. АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 ..
Тобто, відповідач ОСОБА_1 , не проживаючи у вказаній квартирі, отримав її у власність. А також, позивач ОСОБА_5 , яка являється сестрою відповідача, не була включена у список осіб, які мають право на приватизацію.
На підставі вищевикладеного слід задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , Комунальне підприємство Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло та застосування наслідків нікчемності правочину
Керуючись ст.ст. 3, 12, 141, 223, 258, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , Комунальне підприємство Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло та застосування наслідків нікчемності правочину задовольнити.
Визнати недійсним Свідоцтво-352 про право власності на квартиру АДРЕСА_3 , видане 25.01.1999 року відділом з питань приватизації об`єктів міської комунальної власності, згідно наказу № 5 виконкому Новоград-Волинської міської ради.
Скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на квартиру АДРЕСА_3 (реєстрова книга 23 за № 532/2 стр. 2 від 23.03.99).
Скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на квартиру АДРЕСА_3 , згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1-163, видане 27.02.2019 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110, номер запису про право власності: 30470275).
Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Головуючий: О.М. Коцюба