Єдиний унікальний номер: 379/216/21
Провадження № 4-с/379/2/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Музиченко О. О.,

за участю секретаря судового засідання Бакал О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» на повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання,

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» за довіреністю Заїка В.П. звернувся до Таращанського районного суду Київської області зі скаргою на дії старшого державного виконавця Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Петрівської Р.В.. В обґрунтування скарги зазначив, що 28 січня 2021 року ухвалою Таращанського районного суду Київської області було постановлено видати дублікати виконавчих листів по справі ЄУН 379/1599/17 провадження 2/379/60/18 з виконання рішення Таращанського районного суду Київської області від 24 січня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ СК «Галицька» суму завданої шкоди в розмірі 7738,89 грн та судового збору в розмірі 1600 грн. 17 лютого 2021 року представником ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» отримано дублікати виконавчих листів та подано на виконання до органів ДВС. Однак, 24 лютого 2021 року старшим державним виконавцем Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Петрівською Р.В. було винесено постанови про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.1 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження». У повідомленні зазначено, що підставами повернення виконавчих документів є те, що рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили, а саме ухвала суду від 08 квітня 2020 року станом на 16.04.2020 не набрала законної сили, та не надано виконавчий документ, який підтверджує заміну сторони. Вважає, що дії державного виконавця неправомірні, оскільки ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дії старшого державного виконавця Петрівської Р.В., вважає необґрунтованими, оскільки Закон України «Про виконавче провадження» передбачає вимоги до виконавчих документів, а у даному випадку вимоги були дотримані, доказом набрання рішенням законної сили є виконавчий лист, в котрому зазначена підстава його видачі - відповідне рішення та дата набрання цим рішенням законної сили. Відомості, вказані у повідомленні щодо ненабрання рішенням суду законної сили, не відповідають дійсності. Закон не надає державному виконавцю повноважень змінювати вимоги до виконавчого документа, інтерпретувати на власний розсуд ті чи інші відомості, встановлювати відсутні відомості з інших джерел. Тому вважає, що дії державного виконавця суперечать Конституції та Закону України «Про виконавче провадження», внаслідок чого судове рішення залишилось не виконаним, а повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 24.02.2021 є незаконним. Згадане повідомлення отримано стягувачем 03.03.2021, отже останній день на оскарження припадає на 15.03.2021, оскільки 13.03.2021 та 14.03.2021 вихідні дні. Враховуючи наведене, скаржник просить суд визнати незаконними повідомлення державного виконавця від 24.02.2021 та зобов`язати старшого державного виконавця Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Петрівську Р.В. відкрити виконавче провадження з виконання дублікатів виконавчих листів від 28.01.2021 по справі № 379/1599/17, про стягнення судового збору в розмірі 1600.00 грн. та стягнення суми завданої шкоди в розмірі 7738,89 грн.

Представник скаржника, боржник та державний виконавець в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства (а.с.27-30, 38).

26.03.2021 до суду надійшов відзив на скаргу старшого державного виконавця Петрівської Р.В., в якому вона заперечує щодо задоволення скарги, мотивує свою позицію тим, що на виконання до Таращанського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 23.02.2021 надійшов виконавчий лист № 379/1599/17 Таращанського районного суду Київської області від 28.01.2021 (виконавче провадження № 64617038) про стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства страхова компанія «/Галицька» суми завданої шкоди в розмірі 7738,89 грн, та виконавчий лист № 379/1599/17 Таращанського районного суду Київської області від 28.01.2021 (виконавче провадження № 64617445) про стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька» судовий збір в розмірі 1600 грн. 24.02.2021 старшим державним виконавцем Петрівською Р.В. виконавчі документи повернуто стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.1 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (рішення на підставі якого видано ВД, не набрало законної сили, а саме Ухвала від 08.04.2020 року станом на 16.04.2020 рік не набрала законної сили). Це пояснюються тим, що представником ТОВ «Маркс.Капітал» до відділу ДВС подано до виконання виконавчий лист, де стягувачем є ПАТ Страхова компанія «Галицька» та додано ксерокопію ухвали про заміну сторони стягувача, з ПАТ Страхова компанія «Галицька» на ТОВ «Маркс.Капітал», де зазначено, що ухвала не набрала законної сили. Хоча згідно ч. 4 ст. 442 ЦПК подається саме ухвала про заміну сторони, а не їх ксерокопії. У зв`язку з викладеним вважає, що жодних правових підстав для визнання протиправними та скасування повідомлень про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання по виконавчих провадженнях № 64617445, № 64617038 від 23.02.2021, винесених старшим державним виконавцем Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Петрівською Русланою Вікторівною відповідно до вимог Закону, немає, а тому просить відмовити в задоволенні скарги з цих підстав та провести розгляд скарги без участі представника відділу.

За положенням ч.2 ст.450 ЦПК України неявка представника стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши скаргу з доданими матеріалами, відзив на скаргу, суд приходить до наступного.

За приписами ч. 1 ст. 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до вимог п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

З положеннями ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Перевіряючи дотримання строку на звернення, враховуючи неузгодженості в обчисленні строків між зазначеними законодавчими положеннями, суд, з урахуванням роз`ясненого в оскаржуваному повідомленні державного виконався порядку оскарження цього рішення та висновків Верховного Суду (постанова від 27.03.2019 у справі №761/14012/17-Ц) вважає, що строк на подання скарги становить 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів, а відтак скарга у даній справі подана в межах встановленого десятиденного строку.

З доданої до скарги копії ухвали Таращанського районного суду Київської області від 08 квітня 2020 року вбачається, що вказаною ухвалою було замінено сторону стягувача ПрАТ СК «Галицька» на його правонаступника ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» у справі ЄУН 379/1599/17 провадження № 2/379/60/18 за позовом ПрАТ СК «Галицька» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу. Згідно цієї копії ухвали вона набрала законної сили 08.04.2020 /а.с.5-7/.

28 січня 2021 року ухвалою Таращанського районного суду Київської області було ухвалено видати дублікати виконавчих листів по справі ЄУН 379/1599/17 провадження 2/379/60/18 з виконання рішення Таращанського районного суду Київської області від 24 січня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ СК «Галицька» суму завданої шкоди в розмірі 7738,89 грн та судового збору в розмірі 1600 грн /а.с.9, 10, 12, 13/.

17 лютого 2021 року представником ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» отримано дублікати виконавчих листів /а.с.17, 18/.

24 лютого 2021 року старшим державним виконавцем Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Петрівською Р.В. було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.1 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», з підстав, що рішення на підставі якого видано ВД, не набрало законної сили, а саме ухвала від 08 квітня 2020 року станом на 16.04.2020 не набрала законної сили та не надано ВД який підтверджує заміну сторони /а.с.8, 11/.

Відповідно до приписів ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі, серед іншого, зазначаються дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ, дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили, крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання (п.1 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження»).

З матеріалів справи вбачається, що дублікати виконавчих листів, які були видані судом скаржнику, містять усі відомості відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: дата прийняття рішення «24 січня 2018 року», номер рішення «Єдиний унікальний номер: 379/1599/17 Провадження № 2/379/60/18», дата набрання рішенням законної сили «26.02.2018 року» /а.с.9, 10, 12, 13/.

Водночас, державним виконавцем до відзиву на скаргу було додано копію ухвали Таращанського районного суду Київської області від 08 квітня 2020 року про заміну сторони стягувача ПрАТ СК «Галицька» на його правонаступника ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» у справі ЄУН 379/1599/17, яка була подана до відділу ДВС представником стягувача ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» разом із дублікатами виконавчих листів. У цій копії ухвали міститься віддрукована відмітка суду: «Ухвала станом на 16.04.2020 не набрала законної сили.» /а.с.34-36/.

Саме ця обставина послугувала підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання 24 лютого 2021 року, про що вказано у повідомленні.

Суд звертає увагу на те, що подана стягувачем до відділу ДВС копія ухвали суду про заміну сторони виконавчого провадження від 08.04.2021 не ідентична тій копії ухвали, що додана до цієї скарги в частині набрання/не набрання ухвалою законної сили /а.с.7 та а.с36/.

Отже, оскільки державному виконавцю було подано стягувачем рішення суду, яке не набрало законної сили, а відтак, діючи відповідно до положень п.1 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження, виконавчий документ був повернутий стягувачу органом державної виконавчої служби.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України № 16-рп/2009 від 30.06.2009 року судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України, обов`язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя. Конституційний Суд України вважає, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх в добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» та Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802 зі змінами та доповненнями.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до положень ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» одною з основних засад виконавчого провадження є обов`язковість виконання рішень.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Суд враховує також висновки Верховного Суду про те, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» (постанови від 20.01.2021 у справі №804/3074/16, від 24.01.2021 у справі №752/14995/18).

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Проте, представником ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» до поданої у органи ДВС заяви про примусове виконання рішення суду від 26 лютого 2018 року по справі ЄУН 379/1599/17 провадження № 2/379/60/18 не було додано ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 08 квітня 2020 року про заміну сторони у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження з відміткою про набрання цією ухвалою законної сили, що і послугувало підставою повернення виконавчого документа стягувачу органом державної виконавчої служби.

А відтак, суд висновує, що державний виконавець у даному випадку діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, у своїй скарзі представник скаржника ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» ставить питання про зобов`язання старшого державного виконавця Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Петрівську Р.В. відкрити виконавче провадження з виконання дублікатів виконавчих листів від 28.01.2021 по справі № 379/1599/17 про стягнення судового збору в розмірі 1600.00 грн та стягнення суми завданої шкоди в розмірі 7738,89 грн.

Вирішуючи дане питання, суд наголошує на тому, що відповідно до частини третьої статті 451 Цивільного процесуального кодексу України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, вимога скарги про зобов`язання державного виконавця Петрівську Р.В. прийняти до виконання дублікати виконавчих листів від 28 січня 2021 року у справі № 379/1599/17 та винести постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі вказаного виконавчого документа не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК, ст.ст.4, 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» на повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.03.2021.

Суддя Таращанського районного суду Київської області О. О. Музиченко