Справа № 567/1186/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2021 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Василевич О.В.

секретар Клімович О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острозі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив :

В Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу звернулась ОСОБА_1 . В обґрунтування позову зазначає, що з 22 вересня 2012р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 94.

Вказує, що під час спільного подружнього життя у них народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що шлюбне життя з відповідачем не склалося так як вони втратили одне до одного почуття любові, родинної близкості та мають різні погляди на подружнє життя. Між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. На даний час вони фактичних шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, впродовж останніх чотирьох років проживають окремо, зокрема, позивачка разом з малолітньою донькою в АДРЕСА_1 , а відповідач в АДРЕСА_2 . Вважає, що шлюб між ними існує формально, оскільки подружніх стосунків не підтримують, взаємних прав та обов`язків не мають. Зазначила, що вони з відповідачем не змогли побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові та поваги, підтримки та допомоги, між ними втрачений інтерес один до одного, перспектив для збереження шлюбу не має. Вказала, що питання утримання їхньої спільної доньки між ними вирішено шляхом добровільної достатньої та належної участі у її матеріальному утриманні. Вважає, що подальшого змісту підтримувати сімейні відносини немає, що й спонукало звернутися до суду з вищевказаним позовом. Просила позовні вимоги задовольнити, судові витрати залишити за нею.

Ухвалою суду від 13.09.2021 року відкрито провадження, справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивачки - адвокат Кордиш А.А. подав до суду заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, розгляд справи здійснювати у його відсутності та відсутності позивачки.

Відповідач в судове засідання не з`явився, у відповідності до вимог ст.ст.178, 180 ЦПК України відзив на позовну заяву та заперечень проти позову не подав.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 22.09.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 94, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 22.09.2012 р.

Під час шлюбу у сторін народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому будинку Острозької міської ради Рівненської області №2343 від 26.08.2021р. позивачка ОСОБА_3 зареєстрована та проживає разом з донькою ОСОБА_3 за адресою : АДРЕСА_1 , та згідно адресної довідки від 10.09.2021 р. відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від них за адресою : АДРЕСА_3 .

Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 втратили почуття один до одного, на даний час шлюб фактично припинено, оскільки сторони, як сім`я разом не проживають впродовж останніх чотирьох років, спроби відновити шлюбні відносини сторони не роблять. Таким чином шлюб існує формально, а тому вбачаються підстави для його розірвання в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, оскільки сторони спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про формальне існування шлюбу. А відтак суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час шлюб фактично припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим.

Окрім того, суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 07.09.2021 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не звертались, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що у позивачки та відповідача було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу.

На підставі ст.ст.105, 110, 113 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 142, 142, 211, 258, 263-265, 273 ЦПК України, -

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ), зареєстрований 22 вересня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 94.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.