Справа №351/876/21
Номер провадження №2/351/485/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

секретаря Равлюк М.І. ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет", третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген МихайловичСнятинський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ ), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає до виконання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із позовом до ТзОВ «Фінпром Маркет», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Снятинський РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що згідно постанови про відкриття виконавчого провадження, головним державним виконавцем Снятинського ДВС Шинкаруком І.В. відкрито виконавче провадження ВП №65245092 про стягнення з неї заборгованості у сумі 12 130,47 грн.

Підставою для відкриття виконавчого провадження вказано виконавчий напис №33397, виданий 29.12.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М.

Однак, позивачка зазначає, що в період з 26.04.2018р. по 29.12.2020р. взагалі не отримувала жодних письмових повідомлень, внаслідок чого була позбавлена законної можливості надати свої заперечення відносно зазначеного розміру заборгованості

Також вказала, що в період з 2018р. не отримувала жодних повідомлень та підтверджуючих документів про підстави зміни кредиторів, вказаних у виконавчому написі нотаріуса Остапенка Є.М. від 29.12.2020р.

Про наявність заборгованості позивачка дізналась лише після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт коштів.

Тому ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 29.12.2020р., зареєстрований в реєстрі за №33397 таким, що не підлягає виконанню та просила стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Також ОСОБА_1 подала до суду письмові пояснення, в яких вказала, що кредитний договір №001-25508-241114 від 24.11.2014р., на підставі якого приватним нотаріусом Остапенком Є.М. було вчинено оскаржуваний виконавчий напис, не був нотаріально посвідчений, а отже, у нотаріуса, на момент вчинення оскаржуваного нотаріального напису, 29.12.2020р. були відсутні правові підстави для вчинення такої нотаріальної дії.

Відповідач та треті особи, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, в судові засідання не з"явилися, про поважність причин неявки в судові засідання своїх представників не повідомили.

Суд, розглянувши подані позивачкою документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 24.11.2014р. між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір №001-25508-241114 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, відповідно до умов якого позивачці було надано кредит, шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії в загальному розмірі 30 000грн., та на день укладання Договору встановлено ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 9824,59грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Оскільки, позивач умови кредитного договору належним чином не виконала, утворилася заборгованість, з метою стягнення якої 29.12.2020р. нотаріус Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №33397, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінпром Маркет» суми боргу у розмірі 12 130,47 грн.

22.04.2021р. Головним державним виконавцем Снятинського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) Шинкаруком І.В. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №33397 виданого 29.12.2020р.

06.05.2021р., Головним державним виконавцем Снятинського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) Шинкаруком І.В. винесено постанову про арешт коштів боржника, згідно якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_1 .

За приписами ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 цього Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав, шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Порядок вчинення виконавчих написів визначено Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012р. №296/5 (далі по тексту - Порядок).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 №1172 (далі по тексту - Перелік).

Згідно зі ст. 89 Закону України «Про нотаріат», у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, що викладена у постанові від 05 липня 2017р. у справі №6-887цс17, з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, а саме: шляхом надіслання стягувачем боржнику повідомлень- письмові вимоги про усунення порушень.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Окрім того, 10 грудня 2014р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Так, варто наголосити на тому, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017р. у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття».

З врахуванням наведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні підтвердилась та обставина, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема, ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999р., оскільки, вчинений не на передбаченому Переліком борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, та відсутні докази безспірності заборгованості, а тому не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 1, 4, 15, 16, 18 ЦК України; ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат»; Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012р. №296/5; Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. №1172, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ТзОВ «Фінпром Маркет» (Код 200 м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204 Київської області), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Снятинський РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 29 грудня 2020р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №33397, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінпром Маркет» заборгованості за кредитним договором №001-25508-241114 від 24.11.2014р. у розмірі 12 130,47 грн.

Стягнути з ТзОВ «Фінпром Маркет» (Код 200 м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204 Київської області), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 908 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: М.М.Калиновський