Справа № 2-4641/11
Провадження № 4-с/932/14/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Кондрашова І.А., за участі секретаря судового засідання Тимощук К.А., скаржника ОСОБА_1 , представника скаржника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Кривозуб Ольги Сергіївни,-

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_1 , в якій вона просить скасувати постанову від 03 лютого 2021 року про повернення виконавчого документа стягувачу, винесену старшим державним виконавцем за виконавчим провадженням ВП № 49717113 Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кривозуб Ольгою Сергіївною.

В обґрунтування скарги вказує, що на виконанні відділу перебуває виконавче провадження ВП № 49717113 про стягнення з Кредитної спілки «Дніпро» на її користь грошових коштів у розмірі 19 834, 13 грн.

03 лютого 2021 року вона отримала поштою постанову державного виконавця, згідно з якою останній повернув їй виконавчий лист без виконання у зв`язку із відсутністю майна у боржника та безрезультатності розшуку такого майна.

Вважає такі дії передчасними та формальними, оскільки державний виконавець зробив вихід за місцезнаходженням боржника, проте двері ніхто не відчинив. Повторного виходу не було. Заходи щодо оголошення розшуку майна не вживались. Крім того, в реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься інформація, що за боржником зареєстроване майно, однак виконавець не виявив це майно та не провів його опис та арешт. Також виконавцем не виявлено готівкових коштів на рахунках та в касі боржника, не направлено боржнику вимоги виконавця. На даний час судове рішення про стягнення боргу на її користь не виконано.

За таких обставин вважає, що постанова про повернення виконавчого документу є необґрунтованою і протиправною, тому просить її скасувати.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2021 року скаргу ОСОБА_1 прийнято до розгляду, призначено судове засідання.

В судовому засіданні скаржник та її представник підтримала доводи скарги, просили її задовольнити.

Представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, в тому числі на офіційну електронну адресу відділу.

Заслухавши пояснення скаржника та її представника, перевіривши матеріали скарги, приходжу до висновку про задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ст. 2 цього Закону засадами виконавчого провадження є верховенство права; обов`язковість виконання рішень; законність; диспозитивність; справедливість; неупередженість та об`єктивність; гласність та відкритість виконавчого провадження; розумність строків виконавчого провадження; співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Статтею 10 цього Закону визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ст. 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 18 Закону № 1404-VIII зобов`язує виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.

Отже, державний виконавець повинен ефективно та своєчасно, у повному обсязі вживати заходів примусового виконання рішення.

Відповідно до п. 7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р., постанова як окремий документ має містити, зокрема, мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову.

Як вбачається з постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.02.2021 р., державний виконавець мотивує її тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. Однак таке мотивування спростовується як матеріалами скарги, так і відомостями з автоматизованої системи виконавчого провадження.

Листом Шевченківського ВДВС у м. Дніпрі від 16.11.2020 р. № 52147/20 підтверджено, що згідно акту державного виконавця від 04.11.2020 р. було здійснено вихід за адресою реєстрації боржника, однак двері були зачинені, тому визначити майновий стан боржника виявилось не можливим.

Проте визначення майнового стану боржника лише формальним посиланням на вихід виконавця за його адресою, направлення запитів до фіскальної служби тощо, не може свідчити про повноту та ефективність вчинення виконавчих дій. Розшук майна боржника не проводився, повторний вихід за адресою боржника не здійснювався, не встановлювалось інше майно, інші можливі адреси місцезнаходження боржника, не здійснено повторний виклик керівника цього товариства, не проведені інші необхідні виконавчі дії. Отже, постанова про повернення виконавчого документу є передчасною.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У відповідності до ч. 5 ст. ЗУ 74 «Про виконавче провадження», рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі частиною 1 статті рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Ураховуючи обставини справи, несвоєчасне отримання постанови скаржником, враховуючи її не обізнаність із чинним законодавством та похилий вік, суд вважає, що строк на оскарження постанови про повернення виконавчого документу, підлягає поновленню.

Забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців закріплено пункту 9 частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження».

Ураховуючи викладене, суд вважає, що з метою захисту законних прав та інтересів стягувача, забезпечення ефективного виконання судового рішення, яке набрало чинності і є обов`язковим до виконання, постанова про повернення виконавчого документа за виконавчим провадженням ВП № 49717113 від 03 лютого 2021 року, підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 258 - 261, 353, 447, 449 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Кривозуб Ольги Сергіївни, задовольнити.

Постанову старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кривозуб Ольги Сергіївни від 03 лютого 2021 року, за виконавчим провадженням ВП № 49717113, про повернення виконавчого документа стягувачу, скасувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів із дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 26 березня 2021 року о 14 год. 30 хв.

Суддя І.А. Кондрашов