УХВАЛА

5 жовтня 2021 року м. Мукачево Справа № 303/4409/18

2-п/303/21/21

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Немеш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2

про скасування заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2018 року по цивільній справі

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз»

до відповідача ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

На підставі заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2018 року (надалі Заочне рішення), присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Закарпатгаз» заборгованість за надані комунальні послуги в розмірі 26 574 грн.

18 серпня 2021 року представник відповідача звернувся до суду із заявою про скасування вищевказаного судового рішення, заявивши клопотання про поновлення йому строку на подання такої заяви.

Як на підставу для задоволення заяви представник заявника посилається на обставини щодо безпідставного нарахування заборгованості за ціною 9,25 грн, без нормативного обґрунтування такої в акті-розрахунку.

Також, представником заявника заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки про існування такого судового акту лише йому стало відомо 17.08.2021. При цьому, наявний в матеріалах справи «корінець повернення» не містить підпису його довірителя або уповноваженої особи.

Від уповноваженого представника позивача до суду надійшли письмові заперечення щодо поновлення процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення від 17 жовтня 2018 року, у якій яких наголошено на тому, що примірник Заочного рішення, відносно якого ставиться питання про його перегляд, отримано відповідачем 02.11.2018, тому позивач пропустив строк на звернення до суду з такого роду заявою. Крім того, 02.10.2019 відповідачу було відомо про примусове виконання вказаного рішення та проведення примусового стягнення.

Також у письмовому запереченні наголошено на тому, що поновлення пропущеного строку може порушити принцип юридичної визначеності та остаточності судових рішень, на що неодноразово наголошувалося в прецидентній практиці Європейського суду з прав людини.

Вказано також на те, що подана заява має ознаки, які свідчать про зловживання відповідачем своїми процесуальними правами.

У відповідності до вимог частини першої ст. 287 Цивільного процесуального кодексу України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви

Дослідивши матеріали цивільної справи, заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини третьої статті 284 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (частина четверта ст. 284 Цивільного процесуального кодексу України).

З матеріалів справи (а.с. 47) вбачається, що представник відповідача (заявника) отримав копію Заочного рішення 17.08.2021.

Разом з тим, наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 43) суд до уваги не приймає, оскільки таке не містить відмітки про вручення/не вручення, кому саме вручено: особисто, згідно договору/за довіреністю.

Не заслуговують на увагу також і доводи представника позивача щодо обізнаності позивача з примусовим стягненням на підставі Заочного рішення, оскільки наявність відкритого виконавчого провадження не є свідченням отримання ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження та обізнаністю останнього із стягненням з нього сум.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Розглядаючи заяву про перегляд заочного рішення по суті, суд зазначає, що згідно зі ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Правовими положеннями частини першої ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та/або не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, як свідчить фактичний аналіз змісту вищенаведених положень частини першої ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України, вказана норма закону містить імперативне правило, згідно з яким, заочне рішення може бути скасовано судом лише при одночасній наявності двох взаємопов`язаних підстав, а саме: неявка в судове засідання відповідача та неповідомлення про причини неявки, а також неподання відзиву на позовну заяву з поважних причин, а також посилання на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Вищевикладене свідчить про те, що метою процедури перегляду заочного рішення є надання можливості відповідачу, який не брав участі у судовому засіданні з поважних причин, і при цьому був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у встановленому процесуальним законом порядку, подати суду свій обґрунтований доказами відзив на позов.

Слід також констатувати, що посилання відповідача на докази у заяві про скасування заочного рішення, мають істотне значення для правильного вирішення справи, а тому є всі підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

По відношенню до цього суд також зазначає, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами «права на суд» слід розглядати, зокрема, такі вимоги: принцип «змагальності» процесу, який відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, під час розгляду; право на «публічне слухання», що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в судовому процесі перед судом (рішення у справі «Екбатані проти Швеції» від 26 травня 1988 року, номер заяви 10563/83, пункти 2433); право на ефективну участь (рішення у справі «T. та V. проти Сполученого Королівства» від 16 грудня 1999 року, номери заяв 24724/94; 24888/94, пункти 8389).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 12 квітня 2012 року № 9-рп/2012 ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Застосовуючи положення статті 6 Конвенції, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що Конвенція вимагає від держав-сторін вживати необхідних заходів для забезпечення ефективного здійснення прав, гарантованих статтею 6 (пункт 77 рішення у справі «Діліпак та Каракайя проти Туреччини» від 4 березня 2014 року). Порушенням права на справедливий суд визнавався судовий розгляд без повідомлення особи за її відомим місцем проживання (пункт 97 та інші рішення у справі «Шмідт проти Латвії» від 27 квітня 2017 року). Поза всяким сумнівом, право на справедливий судовий розгляд буде тим більше порушено, якщо особу взагалі не залучено до судового розгляду, в результаті якого було вирішено питання про її права.

Як убачається з рішення Конституційного Суду України від 12 квітня 2012 року № 9-рп/2012 у справі № 1-10/2012 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень статті 24 Конституції України стосовно рівності громадян у конституційних правах, свободах та перед законом, положення вказаної статті у взаємозв`язку з положеннями частини першої статті 55, пункту 2 частини третьої статті 129 Основного Закону України щодо захисту судом прав і свобод людини і громадянина та рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом треба розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства, має гарантовані державою рівні права на захист прав і свобод у судовому порядку та на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку у судах усіх юрисдикцій, спеціалізацій та інстанцій.

Таким чином, з метою забезпечення практичної реалізації сторонами по справі наданих їй процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків у цивільному судочинстві, та з огляду на обов`язок суду щодо сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вжиття заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, заяву слід задоволити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 8, 124, 129 Конституції України, статтями 2, 3, 10, 12, 13, 259, 260, 287, 284 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

ПОСТАНОВИВ:

1. Поновити ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

2. Заяву ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2 про скасування заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2018 року - задоволити.

3. Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2018 року по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати.

4. Справу призначити до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

5. Судове засідання для розгляду справи по суті призначити на 13 год. 30 хв. 11 листопада 2021 року в Мукачівському міськрайонному суді Закарпатської області за адресою: м. Мукачево, вул. Л. Толстого, 13.

6. Відповідач протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали має право подати відзив на позовну заяву.

6.1. Копія відзиву та доданих до нього документів позивачу повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду та наданням документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву позивачу.

7. Позивач протягом трьох днів з дня отримання відзиву має право подати відповідь на відзив.

7.1. Копія відповіді на відзив та доданих до неї документів відповідачу повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відповіді на відзив до суду та наданням документів, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив відповідачу.

8. Відповідач протягом трьох днів з дня отримання відповіді на відзив мають право подати заперечення на нього.

8.1. Копія заперечення та доданих до неї документів позивачу повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) заперечення до суду та наданням документів, що підтверджують надіслання (надання) заперечення позивачу.

9. Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://mkm.zk.court.gov.ua/.

10. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость