Справа № 316/88/21
Провадження № 2/316/565/21
"28" вересня 2021 р. м.Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області
у складі головуючого судді Куценко М.О.,
за участю секретаря судового засідання Нестерової Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Енергодара, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 , в особі свого представника за письмовим договором про надання правової допомоги від 13.01.2021 року та ордером (а.с.22-23) адвокатом Цигиці Л.М. звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 15.06.2010 року у справі № 2-1109/2010 з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину певного віку, до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування вимог позову сторона позивача зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, але спільне життя не склалося та рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 16.11.2012 року у справі №0807/2875/2012 шлюб було розірвано.Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 15.06.2010 року у справі № 2-1109/2010 з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.
24.01.2014 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: вдділ ДРАЦС реєстраційної служби Енергодарського МУЮ у Запорізькій області, актовий запис №18. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .Донька позивача ОСОБА_6 має вроджену лівосторонню косолапість тяжкої ступені важкості та потребує стаціонарного лікування в ортопедо-травматологічному відділенні, про що свідчать виписки із медичної карти, які додані до позовної заяви.Дружина позивача працює майстром з благоустрою території в ТОВ «Єврокомунсервіс» та отримує мінімальну заробітну плату.Позивач офіційно не працевлаштований, їздить на заробітки за межі України. Донька ОСОБА_6 має тяжке захворювання та потребує постійного лікування та гіпсування, після якого не може обійтись без сторонні допомоги з боку матері, яка вимушена на цей час брати відпустку без збереження заробітної плати доглядати за дитиною. Плата за комунальні послуги зросли вдвічі. Вважає за доцільне зменшення розміру аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 з 1/4 частки до 1/6 частки.
Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 01.02.2021 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.29).
Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 11.05.2021 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.35).
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Цигиця Л.М. не з`явились, надали до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити (а.с.40).
В судове засідання для розгляду справи по суті, відповідач ОСОБА_2 не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи судом відповідач повідомлялась за зареєстрованим в установленому законом порядку її місцем проживання/перебування за адресою зазначеною у інформаційному повідомлені з Сектора реєстрації Енергодарської міської ради (а.с.27), яка співпадає з адресою зазначеною позивачем у позові (а.с.2), дані про місце роботи відповідача або її офіційна електронна скринька у суду відсутні.
Поштові конверти судового відправлення на адресу відповідача з рекомендованим повідомленням, повернулись до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.32,39), що відповідно до положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, свідчить про повідомлення відповідача належним чином.
Будь-яких заяв або клопотань, відзиву на позовну заяву, письмових пояснень, зустрічного позову - відповідачем до суду надано не було.
Враховуючи зазначене, відсутність підстав визначених ч.2 ст.223 ЦПК України для відкладення слухання справи, положення ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи без участі учасників справи за наявними в ній матеріалами, ухваливши заочне рішення.
У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до положення пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Судом встановлено, що з між сторонами по справі був укладений шлюб.
Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області 15.06.2010 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 у розмірі ј частини із усіх видів його доходу щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11.05.2010 року (а.с.9).

Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Заявляючи вимогу про зменшення розміру аліментів які стягуються з позивача на користь відповідача з 1/4 частини на 1/6 частину всіх видій його заробітку (доходу), позивач посилається на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки на його утриманні, крім спільної дитини з відповідачем, також перебувають двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_5 2014 року народження та донька ОСОБА_6 2018 року народження.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області 16.11.2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.8).

Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 24.01.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 24.01.2014 року, прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_1 , дружини ОСОБА_4 (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 25.11.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_4 (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 10.07.2018 року Енергодарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_4 (а.с.12).

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до позовної заяви позивачем зазначено, що він офіційно не працює, їздить на заробітки за межі України.

Відповідно даних Довідки від 12.01.2001 року ОСОБА_4 працює в Енергодарській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокомунсервіс», дохід за період з 03.11.2020 року по 31.12.2020 року становить 11719,79 грн. (а.с.14).

Як встановлено з виписок із медичної карти стаціонарного хворого, ОСОБА_6 , 04.07.2018 року має вроджену лівосторонню косолапість тяжкої ступені важкості та потребує стаціонарного лікування в ортопедо-травматологічному відділенні (а.с. 15-21).

Частиною 2 статті 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

За положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Абзацом 2 частини 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів, про що також надано висновок Верховним судом України в постанові від 05.02.2014 р. у справі №6-143цс13.

Відповідно до правових позицій викладених Верховним Судом в постанові від 30.10.2019 р. по справі №462/4973/15-ц та в постанові від 16.09.2020 р. у справі №565/2071/19, для збільшення або зменшення розміру аліментів достатньо однієї з вказаних обставин, наприклад, зміни сімейного стану або зміни матеріального стану. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

У частині 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XII та набула чинності для України 27.09.1991 р. (далі - Конвенція про права дитини), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Виконання передбачених статтею 150 СК України, обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини як фізичного, так і духовного та морального розвитку.

Згідно приписів ст.141 СК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, при вирішенні питання суд враховує обов`язок позивача утримувати також і двох неповнолітніх дітей у шлюбі із ОСОБА_4 , розмір утримання на яких не може бути меншим за утримання від позивача яке ним у примусовому порядку надається на потреби спільної з відповідачем неповнолітньої дитини.

Таким чином, враховуючи визначеної законодавством право кожної дитини на однакове утримання від батька, позивач повинен надавати матеріальне утримання у зазначеному розмірі і на користь двох інших неповнолітніх дітей від шлюбу із ОСОБА_4 .

При цьому, слід зауважити на наявність і у відповідача обов`язку матеріального утримання спільної з позивачем дитини.

Враховуючи встановлені у справі обставини, норми матеріального та процесуального права, з урахуванням принципу «максимально можливим урахуванням інтересів дитини», суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зменшення частки розміру аліментів які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання спільної неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначеної рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 15.06.2010 р. по справі №2-1109/2010, підлягають задоволенню та зменшенню з 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно до 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки на думку суду саме цей розмір частки, за відсутності доказів протилежного, буде забезпечувати потреби спільної дитини позивача та відповідача і не порушувати прав спільних дітей позивача та ОСОБА_4 .

При цьому, судом не встановлено підстав які б не дозволяли позивачу щомісячно сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання спільної дитини у визначеному судом розмірі - 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу).

За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, зміна розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме: з моменту набрання рішенням суду законної сили, що також визначено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 12, 13, 18, 76-83, 89, 128, 130, 131, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 280-284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Вимоги позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 15.06.2010 р. по справі №2-1109/2010 - з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття - на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання законної сили рішенням суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Енергодарським міським судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів безпосередньо до Запорізького апеляційного суду, при цьому, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М. О. Куценко