Справа № 539/4367/20
Провадження № 2/539/287/2021
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2021 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Алтухової О.С.,
за участю секретаря Ануфрієвої Н.М.,
представника позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплату аліментів,-
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплату аліментів в розмірі 151675,70 гривень.
Свій позов мотивувала тим, що в період з 02.09.2006 року до 08.09.2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано 08.09.2014 року.
Від шлюбу мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання яких, згідно рішення Лубенського міськрайонного суду від 03.09.2014 року, з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але неменше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.08.2014 року і до досягнення дітьми повноліття.
22.01.2015 року вона зареєструвала новий шлюб та змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».
Станом на дату звернення із вказаним позовом Лубенським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) здійснюється примусове виконання рішення Лубенського міськрайонного суду по справі №539/2767/14-ц, про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , ВП № 62830232.
Відповідно до довідки про розрахунок заборгованості, складеної державним виконавцем Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Куліченко К., заборгованість відповідача зі сплати аліментів за період з 29.07.2015 року по 01.10.2020 року складає 151675 грн 70 коп. Позивач вказує, що відповідач рішення суду про стягнення з нього аліментів не виконує, протягом усього часу кошти на утримання дітей не надавав, жодних заходів для погашення існуючої заборгованості по сплаті аліментів не вживав.
Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_4 вимушена звернутися до суду із відповідним позовом про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Розмір пені у зв`язку з невиконанням рішення суду складає 151675,70 грн., яку просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 .
Відповідач ОСОБА_2 у встановлені судом строки надав суду відзив на позовну заяву ОСОБА_9 , в якому вказав, що позовні вимоги позивача не визнає в повному обсязі, просить відмовити в позові, обгрунтовуючи свої заперечення тим, що, дійсно рішенням Лубенського міськрайонного суду від 03.09.2014 року з нього стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але неменше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.08.2014 року і до досягнення дітьми повноліття.
У вересні 2014 року стягувачем ОСОБА_9 було пред`явлено виконавчий лист щодо стягнення аліментів до виконання в Лубенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби. Згідно відмітки державного виконавця Т.П. Біланенко у виконавчому листі 29.07.2015 року відкрите виконавче провадження завершено за письмовою заявою стягувача, про що свідчить відмітка державного виконавця Т.П. Біланенко у виконавчому листі. Це свідчить про те, що сторони досягли домовленості стосовно добровільної сплати боржником аліментів на утримання спільних дітей. Виконавчий лист стягувачем ОСОБА_9 пред`явлено до повторного примусового виконання лише через 5 років - 14.08.2020 року. При цьому, виконуючи вимоги заявника, державним виконавцем лише 17.08.2020 року нараховано заборгованість по аліментам за минулий час, що передував пред`явленню виконавчого листа до виконання, починаючи з 29.07.2015 р. по 01.08.2020 року. Розмір нарахованої заборгованості по аліментам за минулий час станом на 01.08.2020 року становить 151 675,70 гривень.
Відповідач наголошує, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, у різних випадках, а не тільки при несвоєчасній виплаті заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками. Звертає увагу суду, що жодних дій щодо ухилення від сплати аліментів на утримання дітей ним не вчинялось, він працює незмінно більше 10 років в Лубенській філії АТ «Полтаваобленерго», зареєстрований і проживає постійно за однією адресою, про що знала і на даний час знає позивач.
З 25.08.2020 року, тобто з дня коли він дізнався про наявність у нього заборгованості з аліментів, що нараховані за минулий період, ним самостійно 02.09.2020 року надано до Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби довідки про доходи з місця роботи за період з 2015 по 2020 рр. для обрахування суми по аліментам за минулий період з метою якнайшвидшого початку їх сплати. Починаючи з вересня 2020 року із його заробітної плати по виконавчому листу № 539/2767/14ц відраховується 50% заробітної плати на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на дату подачі позову розмір заборгованості зменшився і становив 135926,05 грн. Отже враховуючи вищевикладене, в зв`язку з відсутністю його вини у виникненні заборгованості по аліментам за минулий період, що були нараховані державним виконавцем в серпні 2020 року та враховуючи дату його повідомлення - 25.08.2020 рік про її наявність, вважає у позивача відсутні законодавчо обґрунтовані підстави для стягнення пені.
Крім того, вказує на те, що крім неповнолітніх синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на його утриманні перебувають також малолітня донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина ОСОБА_6 , що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років, непрацездатні батьки, які є інвалідами відповідно 2 та 3 групи - ОСОБА_11 , 1951 р.н. та ОСОБА_12 , 1951р.н., інших доходів він не має.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Антіхович В.В. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, надавши пояснення аналогічні викладеним у позові та у відповіді на відзив, в якому зазначив, що жодних усних домовленостей щодо добровільного забезпечення дітей відповідачем між сторонами не було, відповідач ніяким чином не намагався допомогти дітям. Виконавчий лист №539/2767/14-ц від 03.09.2014 року, виданий 12.09.2014 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області відразу був пред`явлений позивачем до виконання, але під тиском відповідача щодо заборони з його сторони вільного пересування дітей разом з матір`ю за межі країни, позивач була змушена його забрати. Відповідач не підтвердив факту добровільної сплати аліментів на утримання дітей за пред`явлені 5 років. А також не оскаржив нараховану йому заборгованість, не надав до відділу державної виконавчої служби ніяких підтверджень добровільного виконання рішення суду та навпаки надав відомості про дохід за останні 5 років для проведении розрахунку заборгованості, чим підтвердив факт, що ним з 29.07.2015 року добровільно не виконувалось вищевказане рішення суду та не сплачувалися аліменти.
Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували щодо їх задоволення. Дали пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов. Просили відмовити у його задоволенні.
Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.
Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 03.09.2014 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_13 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до повноліття дитини.

На виконання рішення суду від 03.09.2014 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області був виданий виконавчий лист 12.09.2014 року ( справа № 539/2767)14 ц, який був прийнятий до виконання державним виконавцем Лубенського ВДВС в Полтавській області Згідно відмітки державного виконавця Т.П. Біланенко 29.07.2015 року виконавче провадження за даним виконавчим листом завершено на підставі п. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто за письмовою заявою стягувача. ( а.с.10).

Згідно копії свідоцтва про одруження № 427 від 09.05.2016 року, позивач ОСОБА_13 22.01.2015 року уклала шлюб з ОСОБА_14 в м. Ушак Туреччина( а.с.12-13). Після реєстрації шлюбу прізвище позивача ОСОБА_9 .

Постановою державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно Східного міжрегіонального управління МЮ(м. Суми) Самохвал Ю.С. було відкрито виконавче провадження № 62830232 від 17.08.2020 року про стягненя з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно , починаючи стягнення з 15.08.2014 року і до досягнення дітьми повноліття на підставі виконавчого листа № 539/2767/14-ц.

Згідно Розрахунку заборгованості зі сплати ОСОБА_2 за період з 29.07.2015 року по вересень 2020 року включно становить 151675,70 гривень.(а.с.17)

Згідно ч. 9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Системне тлумачення вказаних норм дає відстави дійти висновку, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то у платника аліментів відсутня вина у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19.

Згідно відмітки державного виконавця Т.П. Біланенко 29.07.2015 року виконавче провадження за виконавчим листом завершено на підставі п. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно п.1 ст. 47 Закону «Про виконавче провадежння», ( чинний станом на 29.07.2015 року) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено

частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

Отже, судом встановлено і не заперечується стороною позивача, що виконавчий лист від 03.09.2014 року ( справа № 539/2767)14 ц був повернутий стягувачу ОСОБА_13 на підставі її письмової заяви.

З урахуванням досліджених доказів суд приходить до висновків про відсутність винних дій відповідача ОСОБА_2 у виниклій заборгованості, оскільки позивач пред`явила виконавчий лист до повторного виконання тільки через 5 років після завершення виконавчого провадження. Крім того, позивач ОСОБА_9 не була позбавлена права і можливості подати заяву разом з виконавчим документом на відрахування із заробітної плати ОСОБА_2 аліментів, однак на протязі п`яти років цього не зробила.

Так, п. 4 статті 187 СК України встановлено, що особа, на користь якої присуджено аліменти на дитину, може самостійно подати заяву з виконавчим листом про відрахування аліментів із заробітної плати, пенсії, стипендії або іншого доходу платника аліментів безпосередньо за місцем виплати платникові аліментів заробітної плати, пенсії, стипендії або іншого доходу. На підставі заяви такої особи аліменти відраховуються із заробітної плати, пенсії, стипендії або іншого доходу платника аліментів у розмірі, зазначеному у виконавчому листі, та в строки, визначені частиною другою цієї статті, і перераховуються особі, на користь якої присуджені аліменти, за її адресою або на рахунок, зазначений у заяві.

Судом встановлено, що до 29.07.2015 року, тобто до моменту подання позивачем заяви про повернення виконавчого листа, ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів не мав, станом на сьогоднішній день з нього стягуються поточні платежі та поступово погашається заборгованість.

Підсумовуючи викладене, враховуючи ту обставину, що відповідач має постійне місце роботи, можна зробити висновок про те, що у випадку неподання ОСОБА_9 заяви про повернення їй виконавчого документу, заборгованість по сплаті аліментів у відповідача була б відсутня.

Виходячи з вищенаведеного суд не знаходить підстав для задоволення позову ОСОБА_4 про стягнення пені за несплату аліментів.

Керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 89, 263-265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплату аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

-позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

-відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено та підписано 02.04.2021 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду О.С. Алтухова