печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Козлова Р.Ю.,

при секретарі судового засідання Іваненку С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:
Позивачка звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на його утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідач є його батьком. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 листопада 2018 року по справі № 757/71303/17 шлюб між батьками позивача був розірваний. Відповідно до судового наказу виданого Печерським районним судом м. Києва від 26 березня 2018 року відповідач щомісячно, до повноліття позивача, сплачував аліменти у розмір 1/4 % частини свого заробітку (доходу). Разом з тим, зазначив позивач, що він наразі є повнолітньою особою, однак продовжує навчатися у Вищому навчальному закладі на денній формі навчання, а тому не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. З 2017 року проживаємо з матір`ю ОСОБА_3 , яка повністю фінансово забезпечує його та мого старшого брата позивача, ОСОБА_4 , відповідач проживає окремо, ніякої участі в вихованні своїх дітей не приймає, фінансово не допомагає та зовсім та не цікавиться життям своїх дітей. При цьому, мати позивача повністю оплачує його навчання в Вищому навчальному закладі, згідно договору № 1608-18 від 08.08.2018 року про надання освітніх послуг, щорічна оплата навчання складає 15 300 (п`ятнадцять тисяч триста ) грн. Згідно Довідки № 0279 від 17.09.2020 року позивач навчається на контрактній основі на третьому курсі денної форми навчання факультету менеджменту, логістики та туризму Національного транспортного університету. Навчання в університеті потребує матеріальних затрат на витрати пов`язанні з навчанням, харчуванням, витратами на проїзд, тощо. Відповідач є військовослужбовцем Національної Гвардії України, офіційно працевлаштований та має заробітну плату у розмірі 15 000 грн. Враховуючи вищенаведене обґрунтування, а також той факт, що відповідач має реальний та стабільний заробіток і має можливість матеріально допомагати позивачеві, оплачувати навчання, позивач просить суд стягнути відповідача на його аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу).

Ухвалою судді Печерського районного суду м Києва від 04 грудня 2020 року, у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з пропозицією викласти свою позицію у заявах по суті позову з надання відповідних доказів на підтвердження викладених у них обставин.

28 грудня 2020 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача на позов, у якому представник зазначає, що відповідач добросовісно сплачував аліменти до моменту поки позивачу не виповнилось 18 років. Після чого у добровільному порядку сплачувати їх був позбавлений можливості, оскільки позивач не підтримує родинних відносин з відповідачем, не спілкується, мобільний телефон не бере, реквізити для сплати невідомі, при випадкових зустрічах ігнорує батька, позивач не звертався до відповідача з питанням надання фінансової допомоги. Додатково зазначив що не виконання батьківських обов`язків є підставою для позбавлення батьківських прав, однак ні матір позивача, а ні позивач особисто не звертались до суду з цим питанням. Крім того вказав, що відповідач позбавлений можливості надавати позивачеві допомогу, оскільки після участі в АТО у відповідача наявні хронічні захворювання відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого. Також як на підставу для звільнення його від сплати аліментів, відповідач послався на наявність на його утриманні непрацездатних батьків. В той же, час у своєму відзиві представник позивача частково визнав позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_1 у розмірі 1/10 від усіх доходів Відповідача до закінчення навчання на денній формі навчання але не більше 23 років.

В свою чергу, позивачем 14 січня 2021 року було подано відповідь на відзив відповідача у якому позивач зазначив, що відповідачем не надано належних, допустимих доказів, якими б була підтверджена та встановлена об`єктивна неможливість здійснювати свій батьківський обов`язок щодо утримання ним його повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позивач звернув особливу увагу суду на те, щодо незадовільного стану здоров`я відповідача, на яке він посилається, як на обставину неможливості здійснювати обов`язок щодо утримання його повнолітнього сина, а наведені відповідачем обставини стосовно його стану здоров`я, жодним чином не підтверджують втрату ним працездатності в тому чи іншому обсязі, а відтак відповідач має можливість виконання обов`язку щодо утримання ним його повнолітнього сина, яка продовжує навчання у мінімальному обсязі, який заявлено у позові. Також позивач вважає безпідставним посилання позивача на наявність у нього на утриманні непрацездатних батьків, оскільки вони проживають в іншому населеному пункті, а саме: Одеська обл. Балтський район, с. Пужайкове, не можуть перебувати на його утриманні оскільки мають відповідне самостійне пенсійне забезпечення, а також мають інших працездатних членів сім`ї - доньок: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином,представник позивача направила суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позов підтримує у повному обсязі та просить суд задовольнити пред`явлені позивачем вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково просив суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_1 у розмірі 1/10 від усіх доходів Відповідача до закінчення навчання на денній формі навчання але не більше 23 років. Проти задоволення решти позовних вимог заперечував з підстав викладених зі сторони відповідача у заяві по суті позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст поданих учасниками заяв по суті позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач є батьком - позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження доданої до матеріалів справи.

Позивач досяг повноліття та, відповідно до довідки заступника декана факультету Національного транспортного університету Заяц О.В. № 0279 від 17 вересня 2020 року навчається на контрактній основі на третьому курсі денної форми навчання факультету менеджменту, логістики та туризму Національного транспортного університету. Термін навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року.

Відповідно до наявних в матеріалах справи Договору № 1608-18 від 08 серпня 2018 року про надання освітніх послуг між Національним транспортним університетом та ОСОБА_7 та Додаткової угоди до договору № 1608-18 від 08 серпня 2018 року, щорічна вартість навчання позивача складає 15 300 грн.

Встановлено, що позивач проживає з матір`ю, що стороною відповідача не заперечувалось.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Таким чином, судом встановлено, та відповідачем не спростовано, що позивач продовжує навчання, у трудових відносинах не перебуває, додаткових джерел для існування немає, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків.

Згідно із ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин,зазначених у ст.182 СК України.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що відповідач допомоги на його не надає. Позивач навчається на денній формі навчання, що позбавляє його можливості поєднувати навчання із оплачуваною працею, у зв`язку з чим перебуває на повному утриманні матері. В той час як відповідач є працездатним чоловіком та має змогу надавати допомогу.

Стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

При вирішенні питання розміру аліментів враховується також потреби особи даного віку.

При вирішенні питання по суті спору суд враховує матеріальний стан та стан здоров`я позивача, який потребує матеріального утримання, враховує потреби особи її віку.

Таким чином на підставі зібраних доказів судом встановлено, що позивач досяг відповідного віку, продовжує навчатися у вищому навчальному закладі на платній основі та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги з боку батьків.

Твердження відповідача та його представника про те, що він не має матеріальної можливості утримувати сина у розмірі який заявлено позивачем, суд до уваги не приймає, оскільки достатніх, належних та допустимих доказів цим твердженням, які поза розумним сумнівом це б доводили, з боку відповідача суду надано не було.

Посилання відповідача на те, що він позбавлений можливості надавати допомогу у розмірі, який заявлений позивачем у зв`язку із незадовільним станом його здоров`я суд відкидає, оскільки надані відповідачем копії медичних документів прямо не підтверджують втрату ним працездатності чи неможливість у зв`язку з діагнозами про які зазначено в даних документах працевлаштуватись та виконувати оплачувану роботу.

Також не приймаються до уваги судом посилання відповідача, як на підставу для зменшення аліментів, наявність у нього на утриманні непрацездатних батьків, оскільки як вбачається із наданих представником відповідача доказів, а саме: копій пенсійних посвідчень та довідок про доходи, виданих Балтським об`єднаним управлінням ПФУ в Одеській області, батьки відповідача є особами пенсійного віку та у зв`язку з цим отримують відповідне самостійне пенсійне забезпечення.

За приписами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, який продовжує навчання є обґрунтованим. Вирішуючи питання про їх вид та розмір, суд, оцінивши встановлені судом обставини, надані сторонами пояснення та докази, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно на період навчання, починаючи з 15 жовтня 2020 та до закінчення навчання, але не пізніше досягнення позивачем двадцятитрьохрічного віку.

Визначаючи вказаний розмір аліментів, враховує стан здоров`я позивача та відповідача, матеріальне становище позивача і платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів справи не вбачається та стороною відповідача не надано даних які б свідчили про втрату відповідачем працездатності. Окрім того, відповідачем не доведено неспроможність надавати допомогу позивачеві у розмірі 1/4 частини від його доходу, оскільки як встановлено в ході розгляду справи, до досягнення позивачем повноліття відповідач регулярно сплачував аліменти на утримання дитини, згідно судового наказу. Разом з тим, істотні обставини через які в нього змінилось фінансове становище з того часу відповідач не наводить.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 15 жовтня 2020 року (направлення відповідного позову через відділення поштового зв`язку).

Суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України).

За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України), а тому сума судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, та ст. ст. 184, 185, 199, 200 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 83, 141, 258, 263, 265, 268, 280, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання на користь ОСОБА_1 , починаючи з 15 жовтня 2020 року до закінчення навчання (30 червня 2022 року), але не пізніше досягнення ОСОБА_1 двадцятитрьохрічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 840, 80 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання на користь ОСОБА_1 , починаючи з 15 жовтня 2020 року, у межах суми платежу за один місяць.

Повне рішення суду складено 13 вересня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя