Справа № 148/2003/20
Провадження №2/148/32/21
У Х В А Л А

Іменем України

31 березня 2021 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Немирівської Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тульчині заяву представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_2 , подану від її імені та в її інтересах представником ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поновлення строку для подачі заяви про прийняття спадщини, за участю представника позивача -

В С Т А Н О В И В:

До Тульчинського районного суду Вінницької області найшла цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до про поновлення строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

До початку проведення підготовчого судового засідання, яке призначено на 01.04.2021 о 10:00 год. від представника позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшла заява про відвід судді Саламасі О.В., мотивована тим, що він не може розглядати дану справу, оскільки голова Тульчинського районного суду Ковганич С.В., дружиною якого є ОСОБА_5 , яка працює приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу, що залучена до участі в справі в якості третьої особи, довгий час перебуває в дружніх та робочих стосунках з суддею Саламаха О.В., в провадженні якого знаходиться дана цивільна справа, і є підстави вважати, що суддя Саламаха О.В. не може розглядати справу і підлягає відводу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, оскільки існують інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Крім того, 24.03.2021 представником позивача подано заяву про забезпечення позову, яка розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження, відповідно до ст. 153 ЦПК України, однак станом на 29.03.2021 суддею Саламахою О.В. заява не розглянута та процесуального рішення по ній не прийнято.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. В зв`язку з чим, суд вважає можливим розглянути заяву про відвід в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідившии подану представником позивача заяву, матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Разом з тим частиною 5 цієї ж статті передбачено, що якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

З урахуванням того, що правосуддя у Тульчинському районному суді Вінницької області в даний час здійснюють двоє суддів, тому, в даному випадку, застосуванню підлягають саме норми ч. 5 ст. 40 ЦПК України.

Підстави для відводу судді визначені ст. 36, 37 ЦПК України.

Як вбачається із заяви представника позивача, остання посилається на п. 5 ч. 1 ст.36 ЦПК України, яким визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Підстава відводу на яку посилається представник позивача, це те що у справі залучено третю особу: приватного нотаріуса Тульчинського районного нотаріального округу Ковганич А.В., однак дане твердження спростовується позовною заявою від 18.12.2020 поданою представником позивача на виконання ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 01.12.2020 про залишення без руху позовної заяви, в якій відсутня третя особа взагалі, тому відповідно до ухвали про відкриття провадження у справі від 22.01.2021 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не залучені будь-які треті особи.

Разом з тим, перебування у службових відносинах судді Саламахи О.В. з головою Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_6 ніяк не може підтверджувати факт дружніх стосунків з його дружиною та в цілому з його сім`єю, що також не підтверджено будь якими доказами.

Також, дане твердження є оціночним судженням, так як, суддя Саламаха О.В. є самостійним у процесуальній діяльності і не перебуває у підпорядкуванні голови суду.

Крім того, представник позивача посилається на те що суддею Саламахою О.В. не своєчасно в порушення вимог ЦПК України розглянуто заяву про забезпечення позову, однак це твердження спростовується ухвалою Тульчинського районного суду від 26.03.2021 про розгляд зазначеної заяви, у відповідності до вимог та строки визначенні ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Тому слід зазначити, що виключно доводи заявника, за відсутності відповідних доказів щодо упередженості судді, в розумінні положень ст. 36 ЦПК України не можуть бути покладені в основу рішення про задоволення заявленого відводу.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 10 постанови «Про незалежність судової влади» за № 8 від 13.06.2007, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Також, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

З огляду на викладене, мотиви для відводу головуючого судді Саламахи О.В. від розгляду вказаної цивільної справи, вказані у заяві представника позивача, є безпідставними та недоведеними будь-якими доказами щодо неупередженості судді Саламахи О.В.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки передбачені ст. 36 ЦПК України підстави для відводу судді відсутні, тому в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 про відвід судді відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: