"01" квітня 2021 р.
Справа № 489/5951/18
Провадження № 2/489/51/21
УХВАЛА

01 квітня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Бодюл А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК»(далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» або Банк) про захист прав споживачів, оману, агресивність, визнання правочинів неукладеними та стягнення збитків в повному обсязі

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів, визнання правочинів неукладеними та стягнення збитків, для спільного розгляду з первісним позовом АТ КБ «ПриватБанк» до неї про стягнення заборгованості у цивільній справі № 489/4135/18, в якому просила: визнати неукладеним кредитний договір б/н від 16 березня 2010 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк»; визнати «Договір про надання банківських послуг» б/н від 16 березня 2010 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» неукладеним; визнати договір SAMDN50OTC002892349 ОСОБА_1 неукладеним; визнати порушеним права ОСОБА_1 як споживача споживчого кредиту на отримання повної інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та захисту права відповідачки, як споживача споживчого кредиту б/н від 16 березня 2010 року; визнати несправедливими деякі умови кредитного договору б/н від 16 березня 2010 року, а саме: встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору, надання продавцю права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі, надання продавцю права в односторонньому порядку змінювати характеристики продукції, що є предметом договору, встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; встановлення вимоги щодо стати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором; визнати збільшення відсоткової ставки за кредитним договором б/н від 16 березня 2010 року з 30 % до 34,4 % та до 43,2 % незаконним та недійсним, стягнути з ПАТ «ПриватБанк» на користь відповідачки збитків у розмірі 23 163,68 грн. безпідставно сплачених згідно кредитного договору та встановити зобов`язання відповідачки перед ПАТ КБ «Приватбанк» по сплаті тіла кредиту за кредитним договором б/н від 16 березня 2010 року в сумі 7604,98 грн.; визнати агресивною та нечесною підприємницьку практику Банку щодо введення ОСОБА_1 в оману щодо обставин, які мають істотне значення для укладення кредитного договору № б/н від 16 березня 2010 року та щодо відмови відповідачці у реструктуризації заборгованості за кредитним договором й стягнути з Банку збитки на користь відповідачки у подвійному розмірі у сумі 46 327,36 грн., та моральної шкоди на суму 20 000 грн. у зв`язку з вчиненням правочину під впливом омани з боку позивача; застосувати строк позовної давності; звільнити відповідача від сплати судового збору; поновити строк звернення до суду з зустрічним позовом по цивільній справі №489/4135/18 провадження №2/489/2056/18 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 (а.с.1-36).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 лютого 2019 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі, та призначено справу до слухання у підготовчому судовому засіданні на 26 лютого 2019 року о 15 год. 00 хв.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2020 року закрито підготовче засідання по справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 22 травня 2020 року о 15 год. 00 хв.

Сторони в судове засідання не з`являються, слухання справи неодноразово відкладалося за їх клопотаннями, в останнє справу призначено до розгляду на 01 квітня 2021 року на 14 год. 00 хв.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

З матеріалів оглянутої в судовому засіданні цивільної справи № 489/5444/18 вбачається (провадження № 2/489/184/20), що у серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про:

1) визнання договору про надання банківських послуг б/н від 16.03.2010, укладеного між сторонами, неукладеним та недійсним з моменту укладення;

2) визнання кредитного договору б/н від 16 березня 2010 року неукладеним з моменту укладення та припинити правовідносин між сторонами;

3) визнання недійсним кредитного договору б/н від 16 березня 2010 року з моменту його укладання та розірвання договору;

4) визнання несправедливими окремих умов кредитного договору б/н від 16 березня 2010 року, а саме п.1.1.4, п.1.1.3.2.3, п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 та метод нарахування відсотків кредитного договору б/н від 16 березня 2010 року, що обмежують права споживача;

5) визнання збільшення відсоткової ставки по кредитному договору б/н від 16 березня 2010 року з 30% до 34,4% та до 43,2% незаконним та недійсним; визнання договору SAMDN50OTC002892349, укладеного між сторонами недійсним з моменту його укладення;

6) застосування реституції та стягнення з Приватбанку збитків в розмірі 23163,68 грн. безпідставно сплачених нею згідно кредитного договору № б/н від 16 березня 2010 року та встановлення зобов`язання ОСОБА_1 перед Банком по сплаті тіла кредиту за кредитним договором б/н від 16 березня 2010 року в сумі 7604,98 грн.;

7) визнання неправомірними дій працівника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_2 при укладенні між сторонами кредитного договору б/н від 16 березня 2010 року та стягнення з Приватбанку збитків на її користь у подвійному розмірі на суму 46327,36 грн. і моральної шкоди на суму 20000 грн. у зв`язку із вчиненням правочину під впливом омани з боку Банку;

8) розірвання кредитного договору б/н від 16 березня 2010 року, укладеного між сторонами;

9) визнання неправомірною бездіяльності працівника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Афанасьєва О.С. щодо відмови у реструктуризації заборгованості за кредитним договором б/н від 16 березня 2010 року;

10) розстрочення виконання рішення суду щодо сплати боргу по сплаті тіла кредиту за кредитним договором б/н від 16 березня 2010 року;

11) застосування строку позовної давності.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2020 року у цивільній справі № 489/5444/18 у задоволенні вищевказаних позовних вимог ОСОБА_1 до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено в повному обсязі. Рішення набрало законної сили 20 листопада 2020 року.

Аналіз позовних вимог, підстав і обставин, зазначених у ньому у справі, що розглядається зі справою № 489/5444/18 дає підстави вважати, що вони є ідентичними, окрім того, що у справі № 489/5444/18 заявлені вимоги про визнання неправомірною бездіяльності працівників АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та про розстрочення виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 боргу зі сплати тіла кредиту, які не є предметом даного позову. Всім іншим позовним вимогам, підставам та обставинам, зазначеним ОСОБА_1 , що є предметом розгляду у справі № 489/5951/18вже надана оцінка у рішенні від 21 жовтня 2020 року, ухваленому у справі № 489/5444/18.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Враховуючи вищевикладене, той факт, що є рішення суду, яке набрало законної сили з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження по справі.

Керуючись п. 3 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК»про захист прав споживачів, оману, агресивність, визнання правочинів неукладеними та стягнення збитків - закрити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або https://court.gov.ua/fair/.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «01» квітня 2021 року.