Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2021 Справа №607/22133/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О. М.

за участю секретаря судового засідання Хримко У. А.

учасників справи

позивачів ОСОБА_1

ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3 про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті якого позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом по 1/4 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд АДРЕСА_1 . Окрім цього, до спадкового майна входить і земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:102, співвласниками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 як спільна власність без визначення часток співвласників. Бажаючи успадкувати належну їм частку земельної ділянки, позивачі звернулися до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено у зв`язку із тим, що неможливо встановити спадкову масу, визначити конкретний розмір спадкового майна, а отже, видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку вказаної ділянки неможлива.

З цих підстав, позивачі просять суд визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :02:001:1026, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 , становить 1/2 частки, а також, визнати за ними право власності по 1/4 частки земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :02:001:1026, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві та просили позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов визнала та не заперечила проти його задоволення.

Відповідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що є усі законні підстави ухвалити рішення про задоволення позову.

При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 10.04.2020 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 560.

14 травня 2020 року Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 217/2020. Відповідно до матеріалів спадкової справи єдиними спадкоємцями за заповітом, посвідченим Першою тернопільською державною нотаріальною конторою 04 грудня 2020 року, зареєстровано в реєстрі за № 5-2261 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках кожний, які спадщину прийняли у встановлений законом строк. Крім них інших спадкоємців за заповітом немає. Спадкоємців, які згідно ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадковому майні немає.

Після смерті ОСОБА_4 позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом по 1/4 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд АДРЕСА_1 .

Окрім цього, до спадкового майна входить і земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:102, співвласниками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 як спільна власність без визначення часток співвласників.

Для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначену частку земельної ділянки спадкоємцями було подано:

Свідоцтво про право власності на нерухоме майно виданого Реєстраційною службою Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області 29 січня 2014 року за № 16990056 на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , частка - 1/1, вид спільної власності - спільна сумісна, тобто частка не є визначеною;

Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Реєстраційною службою Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області 25 січня 2014 року за № 16990515 на ім`я ОСОБА_4 , відповідно до якого, співвласником земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:1026 є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 частка - 1/1. вид спільної власності - спільна сумісна, тобто частка не є визначеною;

Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-020, сформований ОСОБА_5 , державним кадастровим реєстратором Відділу у Тернопільському районі Міськрайонного управління у Тернопільському районі та м. Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області 19.11.2020 року, де право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , як спільна власність, без визначення часток співвласників.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з приводу вчинення нотаріальної дії звернулися до нотаріуса, однак постановою Першої Тернопільської державної нотаріальної контори від 28.11.2020 за № 2243/02-31 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки, що знаходиться по АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка є об`єктом права спільної власності спадкодавця ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , їм було відмовлено, у зв`язку із тим, що неможливо встановити спадкову масу, визначити конкретний розмір спадкового майна, а отже, видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку вказаної ділянки неможлива.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною 1 статі 368 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або рішенням суду (частина 2 ст. 370 ЦК України).

Як встановлено в судовому засіданні, між співвласниками земельної ділянки, як до часу смерті так і після неї, не укладалось угод щодо поділу майна, належного їм на праві спільної сумісної власності та не існує жодного рішення про такий поділ, а тому, при визначенні часток слід виходити із засад рівності часток кожного із них.

Таку юридично процедуру у даному випадку застосувати неможливо з огляду на смерть одного із співвласників у зв`язку з чим втрачена його правосуб`єктність.

Зі змісту статті 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Нормами ст. 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Частиною 1 ст. 131 ЗК України також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування.

Відповідно до п. 10 ППВСУ № 7 від 30.05.2008року «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15 ) право власності на земельну ділянку - переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справі наголошує у п. 3.4. Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", де зазначає, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів зазначено визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що відповідач визнав позов, однак позивачі не мають можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки неможливо встановити спадкову масу, визначити конкретний розмір спадкового майна, а отже, видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку вказаної ділянки є неможлива, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивачів, які підлягають захисту, шляхом визначення, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :02:001:1026, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 , становить 1/2 частки, та визнання за позивачами права власності по 1/4 частки земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :02:001:1026, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Задовольнити позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно.

Визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :02:001:1026, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 , становить 1/2 частки.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частки земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :02:001:1026, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частки земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :02:001:1026, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивачі: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 22 березня 2021 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко