Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2021 Справа №607/17987/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретарів судового засідання: Комінярської О.М., Пандрак І.С., позивачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника позивачів адвоката Янчака П.О., відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача адвоката Кноля П.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі вказали, що вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 лютого 2020 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно вказаного вироку, 28 серпня 2018 року близько 18 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , як водій, керуючи технічно - справним автомобілем марки «Ауді A4», д.н.з. НОМЕР_1 (Республіка Польща), рухався лівою смугою транспортного потоку вул. Микулинецькою м. Тернополя в напрямку до вул. Князя Острозького, де всупереч вимог п.2.3. (б, д) ПДР України під час руху не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб мати змогу своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, а саме на відрізку вказаної проїзної частини неподалік ТОВ «РОСТ-метал», яка має по дві смуги для руху в кожному напрямку, також грубо порушуючи вимоги п.п. 1.5., 1.10., (в частині визначення терміну безпечна дистанція), 12.4. ПДР України, не обрав безпечної дистанції та швидкості, внаслідок чого створив своїми діями небезпеку для руху іншим учасникам дорожнього руху. Зокрема, в цей час лівою смугою транспортного потоку вул. Микулинецької в м. Тернополі до вул. Князя Острозького, в попутному із автомобілем марки «Ауді A4», д.н.з. НОМЕР_1 (Республіка Польща), рухався зі швидкістю 35 км/год технічно - справний автомобіль марки «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , із одним пасажиром в салоні. Внаслідок порушення вищевказаних пунктів ПДР України, обвинувачений ОСОБА_3 , як водій, не забезпечив безпеку дорожнього руху та поставив себе в такі умови, що допустив зіткнення із автомобілем під керуванням ОСОБА_1 марки «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_2 , який після даної ДТП зіткнувся передньою частиною автомобіля в праву задню частину автобуса марки «Сетра ВФ 8503 П», який розпочав рух на зелене світло світлофора після його повної зупинки на червоне світло. Внаслідок вказаної вище ДТП середньої тяжкості тілесні ушкодження отримали: водій автомобіля марки «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 та пасажир автомобіля марки «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 .

Вироком встановлено, що порушення обвинуваченим, як водієм, вимог п.п. 2.3. (б, д); 1.10., (в частині визначення терміну безпечна дистанція), 12.4 ПДР України, перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням вказаної ДТП та заподіянням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду Апеляційні від 03 червня 2020 року скарги захисника обвинуваченого та прокурора Тернопільської місцевої прокуратури Жука І.О. залишено без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 лютого 2020 року без змін.

Апеляційним судом встановлено, що заподіяння потерпілому ОСОБА_4 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди середньої тяжкості тілесних ушкоджень, підтверджується висновком судово-медичної експертизи №1287 від 12 листопада 2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 встановлено травму лівого колінного суглоба у вигляді закритого ушкодження (розриву) тіла і заднього рогу при середнього (медіального) меніска, що ускладнилось розвитком синовіїту (запалення внутрішньої оболонки суглоба з накопиченням в його порожнині рідини), та порушення цілості шкірних покривів (раною) в його проекції. Наведене підтверджується даними об`єктивного клінічного обстеження ОСОБА_4 та результатами додаткових досліджень (МРТ, УЗД ). Рана була піддана первинній хірургічній обробці з ушиванням країв. Крім цього, із зовнішніх тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 також були виявлені садна на обличчі справа та синець повік правого ока, садна лівого передпліччя та правої гомілки. Відмічені у потерпілого ушкодження, зважаючи на їх вид та морфологічні властивості, утворились від дії тупих предметів незадовго до його госпіталізації у лікувальний заклад, не виключено у вказаний в ухвалі термін - 28 серпня 2018 року. Зважаючи на характер та розташування відмічених у потерпілого ушкоджень, утворення їх від частин салону автомобіля, за наведених в ухвалі обставин дорожньо-транспортної пригоди, не виключається. Виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження не були небезпечними для життя та у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Заподіяння потерпілій ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесних ушкоджень підтверджується даними висновку судово-медичної експертизи №1167 від 08 жовтня 2018 року, відповідно до якого у потерпілої на підставі даних об`єктивного клінічного обстеження та результатів додаткових досліджень (ультразвукового, рентгенографічного), були встановлені: травма правого гомілково-ступневого суглоба у вигляді підвивиху дистального (нижнього) кінця зовнішньої кісточки малогомілкової кістки; травма правої стопи у вигляді закритого внутрішньо-суглобового перелому 3-ї плеснової кістки і закритого перелому проміжної клиновидної кістки передплесни та вивихом надп`ятково-п`яткового суглоба з пошкодженням зв`язкового апарату і накопичення крові у його порожнині (гемартрозу). Із зовнішніх тілесних ушкоджень у ОСОБА_2 були виявлені садна обох стоп. Відмічені у потерпілої ушкодження, зважаючи на їх вид, виразність ознак консолідації (зрощення) переломів та стан м`яких тканин, утворились від дії тупих предметів незадовго до її звернення за медичною допомогою, не виключено у вказаний в ухвалі термін - 28 серпня 2018 року. Утворення описаних у потерпілої ушкоджень за наведених в ухвалі обставин дорожньо-транспортної пригоди, не виключається. Виявлені у ОСОБА_2 тілесні ушкодження не були небезпечними для життя та у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Позивачі вказали, що відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, а тому у відповідності до зазначених положень ЦПК України, вищевказані обставини дорожньо-транспортної пригоди, а також винність відповідача у вчиненні цієї ДТП, що визначені у рішеннях судів, не підлягають доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи.

Позивачі вказують, що протиправними діями ОСОБА_3 потерпілим була заподіяна істотна матеріальна шкода та моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню.

Зокрема, відповідно до висновку експерта № 2423/18 від 21 грудня 2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП станом на час проведення експертизи становить 100 000,00 грн. До вартості матеріального збитку не включено витрати власника автомобіля, пов`язані з транспортуванням, зберіганням, оплатою за експертні дослідження тощо.

За наслідком розгляду апеляційним судом кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , потерпілі звернулись до страхової компанії «Еталон» для визнання заявленої ДТП страховим випадком та здійснення страхового відшкодування.

Окрім того, 13 серпня 2020 року потерпілими було подано голові правління страхової компанії «Еталон» заяви про погодження сум страхового відшкодування за витрати на лікування у зв`язку з ДТП. Зокрема ОСОБА_1 погоджено 7 000,00 грн., ОСОБА_2 6 337,88 грн.

За наслідком розгляду страховою компанією питання про відшкодування майнової шкоди, в межах ліміту суми цивільної відповідальності застрахованого транспортного засобу, на користь потерпілих виплачено 16.09.2020 року 33 670,54 грн., 17.09.2020 року 44 775,00 грн., 18.09.2020 року 15 000,00 грн. (всього на суму 93 445,54 грн.) та компенсовано узгоджені витрати на лікування, що підтверджується випискою з банку. Так, від дійсної ринкової вартості транспортного засобу в розмірі 111 000,00 грн. було вирахувано вартість транспортного засобу після ДТП в сумі 16 060,26 грн., додано витрати на евакуацію та вирахувано франшизу в розмірі 2 000,00 грн.

Позивачі вказали, що на даний час залишається не відшкодованими 3 500,00 грн. витрат на проведення експертизи транспортного засобу, які підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордера, також різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 6 554,46 грн. (100000 грн. 93445,54 грн. = 6554,46 грн.). Окрім того ОСОБА_1 оплачено вартість МРТ з метою встановлення стану колінного суглоба пошкодженого внаслідок ДТП вартістю 1350 грн., проведено медичний огляд в ТОВ «ОРТОКЛІНІКА» - 200 грн., після якого рекомендоване оперативне лікування (втручання) вартість якого складає 17 700 грн., які позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача у його користь.

Окрім матеріальних втрат, позивачі вказали, що зазнали також непомірних моральних страждань, які виразились зокрема у страху, пережитого під час та після ДТП, оскільки існувала реальна загроза загибелі; постійного нестерпного фізичного болю від травм, отриманих внаслідок ДТП; щоденним спогляданням свого понівеченого тіла після ДТП; поведінки відповідача, який не тільки не вжив жодних заходів до добровільного відшкодування шкоди, а й не спромігся запропонувати елементарну матеріальну допомогу; душевних страждань у зв`язку із значними матеріальними витратами понесеними на повернення життя в звичний ритм, так як гроші витрачені на лікування мали заздалегідь заплановане призначення.

Крім цього, визначаючи розмір моральної шкоди, позивачі вказують, що вони є молодою сім`єю, яка була позбавлена автомобіля, що придбала на свої заощадження, внаслідок чого, подружжя стало залежним від громадського транспорту, порушився їх звичайний життєвий устрій, адже вони змушені витрачати більше часу для проїзду до місця праці, що забирає час, відведений для сім`ї, відпочинку та домашніх справ.

Позивачі вказали, що пережиті ними моральні страждання у грошовому виразі складають 150 000 грн. кожному, що справедливо враховує характер діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичні і моральні страждання через втрату здоров`я, інші негативні наслідки та додаткові зусилля по налагодженню життя, а тому вказаний розмір відшкодування немайнової шкоди є справедливою сатисфакцією, відповідає усталеній судовій практиці в аналогічних справах та явно не призведе до збагачення позивачів.

Виходячи з обставин ДТП, під час якої потерпіла ОСОБА_2 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, через травму в неї були порушені нормальні життєві зв`язки, адже отримавши перелом кісток стопи, вона була позбавлена можливості продовження активного громадського життя, проходила болісні медичні процедури, у неї були порушені стосунки з оточуючими людьми. Позивачка просить врахувати, що перебуває у постійному стресі у зв`язку із перенесеним страхом при самій ДТП за своє життя та за життя свого чоловіка, внаслідок чого перенесла глибоку депресію.

Враховуючи те, що з вини ОСОБА_3 пошкоджено транспортний засіб позивачів до стану, який не підлягає ремонту, очевидним є те, що потерпілі зазнали негативних переживань та емоцій від пошкодження свого майна внаслідок протиправних дій обвинуваченого. Також, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 змушені були прикладати додаткових зусиль щоб відновити свої майнові права. Порушився звичний устрій їх життя, враховуючи те що вони були позбавлені засобу пересування.

Позивач ОСОБА_1 вказав, що внаслідок отриманих травм при ДТП він був залучений до виконання значної кількості медичних процедур та маніпуляцій, в тому числі діагностичних процедур, під час лікування потребує хірургічне втручання, внаслідок чого відчуває значний дискомфорт, який супроводжувався болісними відчуттями, значним емоційним стресом, фізичним болем. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень змушений був перебувати в медичному закладі на лікуванні. Після вищевказаного інциденту також був змушений вживати заспокійливі ліки через поганий сон та душевний неспокій. На переміну погоди на даний час позивач відчуває болі у місцях травмування. Оскільки завдані ушкодження будуть постійно нагадувати про себе та спричиняти незручності у повсякденному житті, позивач змушений звернутися за допомогою до спеціалістів для оперативного хірургічного втручання, що тягне за собою значні матеріальні витрати.

Крім цього, позивач ОСОБА_1 просить взяти до уваги, що пошкодження автомобіля призвело до зміни налагоджених стосунків у сім`ї та з колегами, вплинуло на результати роботи позивача, змусило його хвилюватися за втрату майна, вживати додаткових заходів і зусиль для відновлення мобільності, що негативно відобразилось на його самопочутті та стані здоров`я.

Позивачі вказують, що зазнали значних душевних страждань у зв`язку із значними матеріальними витратами понесеними на повернення життя в звичний ритм, так як гроші витрачені на лікування мали наперед заплановане призначення.

Позивачі просять врахувати, що їхня молода сім`я на даний час не може планувати народження дитини, адже після ДТП та отриманих тілесних ушкоджень, проведення лікування, необхідний час для відновлення здоров`я матері та батька.

При цьому, позивачі наголошують на невизначеності ситуації з результатами кримінального провадження протягом тривалого часу. Адже саме ДТП сталось ще у серпні 2018 року, а остаточне рішення винесене судом у червні 2020 року, що викликало у позивачів стурбованість і тривогу. Через те, що протягом двох років позивачі змушені доказувати винуватість ОСОБА_3 у ДТП, а також постійно підтверджувати отримані внаслідок ДТП ушкодження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції, такі отримали глибоке відчуття несправедливості та важкі душевні страждання.

У зв`язку з наведеним вище, страхові виплати в межах ліміту відшкодування здійснені лише у вересні 2020 року.

В свою чергу відповідач не тільки не вжив жодних заходів для добровільного відшкодування шкоди, а й не спромігся запропонувати елементарну матеріальну допомогу та відмовляється добровільно відшкодувати завдані збитки.

Позивачі вказали, що з урахуванням ступеня вини відповідача, наслідків, що настали, зокрема, характеру тілесних ушкоджень, отриманих позивачами та понесених ними фізичних та моральних страждань, яких вони зазнали у зв`язку з ушкодженням здоров`я з вини відповідача, характеру діяння особи, що заподіяла шкоду, розмір відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, слід визначити в сумі 150 000,00 гривень кожному потерпілому від кримінального правопорушення.

Позивачі вважають таке відшкодування достатнім та таким що, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Із вказаних підстав позивачі просять: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 29 304 (двадцять дев`ять тисяч триста чотири) гривні 46 копійок в рахунок часткової компенсації майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 150 000,00 (сто п`ятдесят тисяч) гривень в рахунок компенсації моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 150 000,00 (сто п`ятдесят тисяч) гривень в рахунок компенсації моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідач ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву в якому вказав, що ознайомившись зі змістом позовних вимог, вважає, що вони підлягають частковому задоволенні виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог статті 1194 ЦК України - особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідач вказав, що позовні вимоги про стягнення 3500 грн. витрат понесених на проведення експертизи не підлягають задоволенню оскільки відповідно до п. 34.2 ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо страховик не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідач вказав, що огляд пошкодженого автомобіля було здійснено представником ПрАТ СК «Еталон» 24.11.2018 p., тобто в межах строку встановленого Законом від дати повідомлення про ДТП, у зв`язку з чим витрати на проведення експертизи компенсації не підлягають, про що позивач був повідомлений листом ПрАТ СК «Еталон» від 12.10.2020 року за № 01.04 -13364/1. Позивач погодився із шкодою завданою ДТП його автомобілю, визначеною Страховиком, отримав страхову виплату, а відтак відповідач вважає, що підстав для проведення додаткової експертизи не було.

За таких обставин, відсутні законні підстави для стягнення з відповідача 3500 грн. витрат понесених на проведення експертизи.

Не підлягають стягненню, на думку відповідача, в повному розмірі кошти в сумі 6554,46 грн., як різниця між виплатою Страховика і фактичним розміром шкоди. Як було зазначено раніше Позивач погодився із шкодою завданою ДТП його автомобілю визначеною Страховиком, і відповідно до п. 30.2 ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Такі відшкодування, за виключенням франшизи, були повністю проведені Страховиком, що визнається самим позивачем та підтверджується листом ПрАТ СК «Еталон» від 12.10.2020 року за № 01.04 -13364/1, який додано до позовної заяви, таким чином стягненню з відповідача підлягає франшиза в сумі 2000 грн.

Безпідставною, на думку відповідача, є вимога про стягнення на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 1350 грн. витрачених, як оплату за проведення МРТ, 200 грн. - за медичний огляд в ТзОВ «ОРТОКЛІНІКА» та 17700 грн. на оперативне лікування, оскільки жодних належних доказів про понесення таких витрат позивачем не надано.

Крім того, відповідач вважає, що належною компенсацією ОСОБА_1 за завдану моральну шкоду, з урахуванням доводів і її обґрунтування в позові, будуть кошти в сумі 15000 грн.

З урахуванням обґрунтування понесених моральних страждань, наведених в позовній заяві, вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенні і належною компенсацією за завдану їй моральну шкоду, будуть кошти в сумі 10000 грн.

Представником позивачів адвокатом Янчаком П.О. подано відповідь на відзив у якому він повторно навів обставини якими обгрунтовуються заявлені позовні вимоги, та вказав на їх законність та обгрунтованість.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просять їх задовольнити у повному обсязі.

Представник позивачів адвокат Янчак П.О. в судовому засіданні вказав на законність заявлених позовних вимог, які на його думку підлягають до задоволення у повному обсязі, як такі, що доведені матеріалами цивільної справи.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Кноль П.М. в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, вказали що позивачу ОСОБА_1 підлягає до відшкодування сума в розмірі 15000 гривень в якості грошового відшкодування завданої моральної шкоди, а позивачу ОСОБА_2 сума в розмірі 10000 гривень грошового відшкодування завданої моральної шкоди. Решта позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди до задоволення не підлягають в зв`язку із завищеним розміром відшкодування моральної шкоди яка заявлена до відшкодування з урахуванням того факту що страхова компанія відповідача зобов`язана відшкодувати позивачам 5% стархової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю, що на день настання страхового випадку складає 10000 гривень. Також, просять взяти до уваги, що заявлені позивачами вимоги про відшкодування відповідачем заявлених сум завданої матеріальної шкоди до задоволення не підлягають оскільки такі суми повинні відшкодовуватись страховою компанією, оскільки вони не перевищують встановлених страховиком лімітів страхового відшкодування.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, проаналізувавши досліджені докази, заслухавши пояснення сторін та їх представників вважає, що позовні вимоги про відшкодування завданої моральної шкоди підлягають до часткового задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до положень ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Виходячи із положень ч.6 ст. 82 ЦПК України суд вважає, що позивачами доведено факт вчинення відповідачем ОСОБА_3 дорожньо-транспортної пригоди в результаті якої завдано позивачам матеріальної шкоди пов`язаної із пошкодженням автомобіля та шкоди, яка заподіяна здоров`ю, оскільки вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 лютого 2020 року доведено, що28 серпня 2018 року близько 18 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , як водій, керуючи технічно - справним автомобілем марки «Ауді A4», д.н.з. НОМЕР_1 (Республіка Польща), рухався лівою смугою транспортного потоку вул. Микулинецькою м. Тернополя в напрямку до вул. Князя Острозького, де всупереч вимог п.2.3. (б, д) ПДР України під час руху не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб мати змогу своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, а саме на відрізку вказаної проїзної частини неподалік ТОВ «РОСТ-метал», яка має по дві смуги для руху в кожному напрямку, також грубо порушуючи вимоги п.п. 1.5., 1.10., (в частині визначення терміну безпечна дистанція), 12.4. ПДР України, не обрав безпечної дистанції та швидкості, внаслідок чого створив своїми діями небезпеку для руху іншим учасникам дорожнього руху. Зокрема, в цей час лівою смугою транспортного потоку вул. Микулинецької в м. Тернополі до вул. Князя Острозького, в попутному із автомобілем марки «Ауді A4», д.н.з. НОМЕР_1 (Республіка Польща), рухався зі швидкістю 35 км/год технічно - справний автомобіль марки «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , із одним пасажиром в салоні. Внаслідок порушення вищевказаних пунктів ПДР України, обвинувачений ОСОБА_3 , як водій, не забезпечив безпеку дорожнього руху та поставив себе в такі умови, що допустив зіткнення із автомобілем під керуванням ОСОБА_1 марки «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_2 , який після даної ДТП зіткнувся передньою частиною автомобіля в праву задню частину автобуса марки «Сетра ВФ 8503 П», який розпочав рух на зелене світло світлофора після його повної зупинки на червоне світло. Внаслідок вказаної вище ДТП середньої тяжкості тілесні ушкодження отримали: водій автомобіля марки «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 та пасажир автомобіля марки «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 .

Вироком встановлено, що порушення обвинуваченим, як водієм, вимог п.п. 2.3. (б, д); 1.10., (в частині визначення терміну безпечна дистанція), 12.4 ПДР України, перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням вказаної ДТП та заподіянням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Також, вказаним вироком суду встановлено факт завдання шкоди здоров`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зокрема заподіяння потерпілому ОСОБА_4 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №1287 від 12 листопада 2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 встановлено травму лівого колінного суглоба у вигляді закритого ушкодження (розриву) тіла і заднього рогу при середнього (медіального) меніска, що ускладнилось розвитком синовіїту (запалення внутрішньої оболонки суглоба з накопиченням в його порожнині рідини), та порушення цілості шкірних покривів (раною) в його проекції. Наведене підтверджується даними об`єктивного клінічного обстеження ОСОБА_4 та результатами додаткових досліджень (МРТ, УЗД ). Рана була піддана первинній хірургічній обробці з ушиванням країв. Крім цього, із зовнішніх тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 також були виявлені садна на обличчі справа та синець повік правого ока, садна лівого передпліччя та правої гомілки. Відмічені у потерпілого ушкодження, зважаючи на їх вид та морфологічні властивості, утворились від дії тупих предметів незадовго до його госпіталізації у лікувальний заклад, не виключено у вказаний в ухвалі термін - 28 серпня 2018 року. Зважаючи на характер та розташування відмічених у потерпілого ушкоджень, утворення їх від частин салону автомобіля, за наведених в ухвалі обставин дорожньо-транспортної пригоди, не виключається. Виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження не були небезпечними для життя та у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Заподіяння потерпілій ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесних ушкоджень підтверджується даними висновку судово-медичної експертизи №1167 від 08 жовтня 2018 року, відповідно до якого у потерпілої на підставі даних об`єктивного клінічного обстеження та результатів додаткових досліджень (ультразвукового, рентгенографічного), були встановлені: травма правого гомілково-ступневого суглоба у вигляді підвивиху дистального (нижнього) кінця зовнішньої кісточки малогомілкової кістки; травма правої стопи у вигляді закритого внутрішньо-суглобового перелому 3-ї плеснової кістки і закритого перелому проміжної клиновидної кістки передплесни та вивихом надп`ятково-п`яткового суглоба з пошкодженням зв`язкового апарату і накопичення крові у його порожнині (гемартрозу). Із зовнішніх тілесних ушкоджень у ОСОБА_2 були виявлені садна обох стоп. Відмічені у потерпілої ушкодження, зважаючи на їх вид, виразність ознак консолідації (зрощення) переломів та стан м`яких тканин, утворились від дії тупих предметів незадовго до її звернення за медичною допомогою, не виключено у вказаний в ухвалі термін - 28 серпня 2018 року. Утворення описаних у потерпілої ушкоджень за наведених в ухвалі обставин дорожньо-транспортної пригоди, не виключається. Виявлені у ОСОБА_2 тілесні ушкодження не були небезпечними для життя та у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Згідно листа страхової компанії «Еталон» від 12.10.2020 року, який адресовано ОСОБА_1 , страхова компанія навела детальний розрахунок страхового відшкодування за наслідками ДТП, яка сталася 28.08.2018 року та у якому вказала, що сума страхового відшкодування до виплати ОСОБА_1 становить 93839,74 гривень, оскільки: вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 106732 грн., знос транспортного засобу на день страхового випадку 70 грн., вартість ремонтних робіт 12870 грн., вартість використаних матеріалів 4800 грн., вартість замінних деталей без врахування зносу 89062 грн., сума матеріального збитку з врахуванням зносу 44388,60 грн., вартість матеріального збитку 111000 грн., зменшення розміру страхового відшкодування 16060,26 грн., необхідні та доцільні витрати, узгоджені із страховиком: транспортування пошкодженого транспортного засобу, сплата вартості експертизи, сплата вартості телеграми винній особі та інші 900 грн., розрахунок страхового відшкодування (Дійсна (ринкова вартість ТЗ) мінус зменшення розміру страхового відшкодування плюс необхідні та доцільні витрати, узгоджені із страховиком) 95839,74 гривень, франшиза за договором страхування 2000 гривень

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Виходячи із встановлених обставин справи та наведених положень чинного законодавства України суд вважає доведеним факт завдання відповідачем позивачам моральної шкоди спричиненої в результаті пошкодження автомобіля марки «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_2 , володільцями якого є подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Виходячи із характеру завданих пошкоджень автомобілю марки «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_2 , враховуючи те, що в результаті пошкодження автомобіля позивачі були позбавлені можливості використовувати автомобіль марки «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував у їх володінні, що потягло зміну звичного способу життя та завдало їм незручностей, в зв`язку із чим суд вважає, що позивачам завдано моральної шкоди, яка підлягає грошовому відшкодуванню в розмірі 5000 гривень кожному із позивачів.

Суд вважає, що позивачами доведено факт завдання відповідачем їм моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я в результаті ДТП.

Враховуючи характер завданих тілесних ушкоджень, зокрема те, що позивачі отримали в результаті ДТП тілесні ушкодження середньої тяжкості, суд вважає, що позивачі зазнали фізичного болю та страждань через завдані тілесні ушкодження, тобто позивачам завдана моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню в розмірі 40000 гривень кожному із позивачів.

Проте, суд вважає, що завдана позивачам моральна шкода не в повній мірі повинна відшкодовуватись відповідачем виходячи із наступного.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/3437231 цивільно правова-відповідальність володільця транспортного засобу «Ауді А4», номерний знак НОМЕР_1 застрахована страхової компанією «Еталон». Із вказаного полісу вбачається, що страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200000 гривень, за шкоду заподіяну майну 100000 гривень, розмір франшизи 2000 гривень.

Відповідно до положень ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що обов`язок відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю на одного потерпілого, який в нашому випадку становить 10000 гривень ( 5% від 200000 гривень = 10000 грн.) покладається на страхову компанію «Еталон».

Отже, із відповідача підлягає до стягнення в користь позивачів сума грошового відшкодування завданої моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я в розмірі 30000 гривень (Розрахунок: 40000 гривень 10000 гривень = 30000 гривень) на кожного із позивачів.

До загального відшкодування завданої моральної шкоди відповідачем підлягає сума в розмірі 35000 гривень в користь кожного із позивачів (30000 гривень грошового відшкодування завданої моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я + 5000 гривень грошового відшкодування завданої моральної шкоди завданої в результаті пошкодження автомобіля = 35000 гривень).

Заявлену позивачами до стягнення із відповідача суму грошового відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 150000 гривень на кожного із позивачів суд вважає необґрунтованою і такою, що приведе до їх безпідставного збагачення.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення із відповідача у його користь 29304 гривень грошового відшкодування завданої матеріальної шкоди яка складається із: 3500 гривень витрат на проведення експертизи транспортного засобу, 6554,46 гривень різниці між фактичним розміром завданої шкоди транспортному засобу і страховою виплатою, 1350 гривень вартості МРТ колінного суглоба, пошкодженого в результаті ДТП, 200 гривень вартості медичного огляду проведеного в ТОВ «Ортоклініка», 17700 гривень вартості рекомендованого оперативного лікування до задоволення не підлягають виходячи із наступного.

Із заяви ОСОБА_1 від 13.08.2020 року, яка адресована голові Правління Страхової компанії «Еталон» вбачається, що між ним та страховою компанією «Еталон» погоджена сума страхового відшкодування у розмірі 7000 гривень за витрати на лікування по справі у зв`язку із ДТП, яка сталася за його участі 28.08.2018 року.

Як уже судом зазначалось, відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/3437231 цивільно правова-відповідальність володільця транспортного засобу «Ауді А4», номерний знак НОМЕР_1 застрахована страхової компанією «Еталон». Із вказаного полісу вбачається, що страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну 100000 гривень, розмір франшизи 2000 гривень.

Відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно положень п. 23.1 ст. 23 вказаного Закону - шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим.

Відповідно до положень п. 24.1 ст. 24 вказаного Закону - у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Згідно положень ст. ст. 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За вказаних обставин суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення із відповідача 3500 гривень грошового відшкодування понесених витрат на проведення експертизи №2423/18 від 21 грудня 218 року до задоволення не підлягають за їх необґрунтованістю, оскільки позивачем від страхової компанії «Еталон» отримано страхового відшкодування на загальну суму 93445,54 гривень, в той час як ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду заподіяну майну становить 100000 гривень, та який залишився не вичерпаним у повному обсязі на час розгляду справи.

Крім цього, відмовляючи у задоволенні стягнення суми в розмірі 3500 гривень грошового відшкодування понесених витрат на проведення експертизи №2423/18 від 21 грудня 218 року, суд бере до уваги пояснення з даного приводу надані страховою компанією «Еталон» у листі від 12.10.2020 року, який адресований ОСОБА_1 , у якому стархова компанія роз`яснила що згідно пункту 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Страхова компанія вказала, що огляд пошкодженого автомобіля було здійснено представником ПрАТ страхова компанія «Еталон» 24.11.2018 року, тобто в межах строку встановленого Законом від дати повідомлення про ДТП (24.11.2018 року), у зв`язку з чим витрати на проведення експертизи компенсації не підлягають.

У зв`язку із наведеним, суд вважажє, що позивачем ОСОБА_1 не доведено в зв`язку із чим виникла необхідність проведення ним експертного дослідження за власною ініціативою.

Заявлені до відшкодування витрати в сумі 6554,46 гривень, як різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою до задоволення не підлягають, оскільки

відповідно до пункту 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №59-R/75/0 від 14.09.2019 року, яке проведено за заявкою ПрАТ «СК «Еталон» вартість автомобіля «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП визначена в сумі 16060,26 грн. Від дійсної ринкової вартості ТЗ, яка становить 111000 гривень було вирахувано вартість транспортного засобу після ДТП в сумі 16060,26 гривень та додано витрати на евакуацію та вирахувано франшизу в розмірі 2000 гривень, в зв`язку із чим до відшкодування позивачу належала сума в розмірі 93839,74 гривень.

За твердженням позивача, ним отримано грошового відшкодування на суму 93445,54 гривень.

Отже, решта суми, на думку суду, підлягає відшкодуванню в межах ліміту страхового відшкодування за шкоду заподіяну майна, який становить 100000 гривень.

Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 1350 гривень сплачених за проведення МРТ колінного суглоба, 200 гривень за проведення медичного огляду в ТОВ «Ортоклініка» та 17700 гривень необхідних для рекомендованого оперативного лікування до задоволення не підлягають, оскільки такі витрати підлягають відшкодуванню в межах ліміту страхового відшкодування за шкоду заподіяну здоров`ю, розмір якого становить 200000 гривень, згідно полісу страхового відшкодування №АМ/3437231 щодо автомобіля Ауді А4 номерний знак НОМЕР_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, ч.2 ст. 1167, ч.1 ст. 1177, ст.1194 ЦК України, ст. 22, п.23.1 ст. 23, п.24.1 ст. 24, ст. 26-1, ст.ст. 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 258-268, 273, 280-282, 289, 352-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 35000 (Тридцять п`ять тисяч) гривень грошового відшкодування завданої моральної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 35000 (Тридцять п`ять тисяч) гривень грошового відшкодування завданої моральної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 в доход держави 840,80 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_4 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає: АДРЕСА_3 , зареєстрований за адресом: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код: НОМЕР_6 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич