Справа № 405/7971/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Мазуренко Н.Ю., звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0533 га з кадастровим номером :15:095:0095, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , якій на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.1998 року, укладеним з ОСОБА_2 , належав садовий будинок АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 та 31.10.2018 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний садовий будинок, однак право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :15:095:0095, що розташована під ним, зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 , а тому нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку. Вказала, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами до набувача переходить і право власності на земельну ділянку, на якій розташовані такі будівлі та споруди. Вважає, що до її матері перейшло право власності на спірну земельну ділянку. За таких обставин просить визнати за позивачем право власності на спірну земельну ділянку.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.11.2019 року відкрито провадження у вказаній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 24.03.2020 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача 16.02.2021 року подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити та розгляд справи провести без її участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі матеріалів справи та наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_1 являється дочкою ОСОБА_3 (а.с. 48, 49, 50).

Згідно договору купівлі-продажу від 23.10.1998 року серії ААН № 440831, посвідченого приватним нотаріусом Балик Т.М., ОСОБА_2 продав ОСОБА_3 садовий будинок по АДРЕСА_1 (а.с. 6). Зазначене також підтверджується архівною довідкою ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 13.09.2018 року № 49623. Зміст ст.ст. 224, 225 ЦК України та ст.ст. 30, 32 Земельного кодексу України сторонам договору роз`яснено (а.с. 85).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 12.06.2013 року Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції (а.с. 44).

19.06.2013 року ОСОБА_1 подала до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Стоєвої Г.Ф. заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_3 (а.с. 43).

31.10.2018 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Стоєвою Г.Ф. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстрованим в реєстрі за № 928, згідно якого ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_3 садовий будинок по АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Поряд з цим, того ж дня приватний нотаріус Стоєва Г.Ф. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщиину за законом після смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :15:095:0095, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0533 га, оскільки право власності на неї зареєстровано за ОСОБА_2 .

Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру від 26.09.2018 року № НВ-018 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :15:095:0095 з цільовим призначенням для колективного садівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0533 га, зареєстровано за ОСОБА_2 згідно державного акту від 30.01.1996 року (а.с. 10-12).

Відповідно до ЦК України 1963 року (в редакції на час спірних правовідносин) право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 30 Земельного кодексу України 1990 року (в редакції на час спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість.

Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 року у справі № 364/515/19.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 30 Земельного кодексу України 1990 року, особа, яка набула права власності на будівлі чи споруди, або їх частини стає власником відповідної земельної ділянки, або її частини на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження нерухомості.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яким засвідчує його право власності.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 є власником садового будинку, право на яке вона отримала в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , то згідно викладених правових норм набула право власності і на земельну ділянку, на якій розташований належний їй будинок. Право відповідача на спірну земельну ділянку припинено відповідно до статті 30 Земельного кодексу України 1990 року внаслідок набуття спадкодавцем ОСОБА_3 права власності на садовий будинок.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 0,0533 га з кадастровим номером :15:095:0095, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10-13, 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 ) про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0533 га з кадастровим номером :15:095:0095, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити по фактично понесеними позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний