Справа № 369/3238/20
Провадження №2/369/231/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Фінагеєвої І.О.,

при секретарі Бікус С.Ю.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,

представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 про скасування забезпечення позову у цивільній справі №369/3238/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про поділ сумісного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_5 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про скасування забезпечення позову у цивільній справі №369/3238/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про поділ сумісного майна подружжя.

Заява обґрунтована тим, що Києво-Святошинським районним судом Київської області розглядається справа № 369/3238/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про поділ сумісного майна подружжя.

18 серпня 2021 року ОСОБА_5 стало відомо про ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2020 року про забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно, у тому числі на його автомобіль: марки «BMW», модель «3281», 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 , чорного кольору.

Представник відповідача вказує, що автомобіль марки «BMW» модель «3281», 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 , чорного кольору, належить ОСОБА_5 на праві приватної власності, що підтверджується доданим до заяви технічним паспортом на автомобіль.

Вказаний транспортний засіб жодного відношення до спільного майна Позивачки та Відповідача 1 не має.

Вказаний транспортний засіб був придбаний особисто ОСОБА_5 за його власні кошти та надавався ним Позивачці лише у користування, як його добрій знайомій та кумі. З яких причин Позивачка вирішила віднести його власне майно до майна спільного подружжя, яке є між нею та Відповідачем 1 йому не відомо.

Як вбачається з позову предметом позову є розділ спільного майна подружжя: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Отже, як вбачається з норм чинного законодавства спільним майном є майно, яке виключно набуте подружжям за час шлюбу.

Майно третіх осіб, яке належить їм на праві приватної власності, і це право жодним з подружжя не оспорюється в судовому порядку, жодним чином не може відноситись до спільного майна подружжя.

Позивачкою не додано жодного доказу, що вказаний транспортний засіб придбавався кимось з подружжя за кошти подружжя. Усі надані докази зводяться лише до того, що Позивачка інколи користувалася транспортним засобом Відповідача 2.

Однак користування майном жодним чином не породжує право володіння та розпорядження таким майном з боку користувача.

У той же час, ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2020 року про забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно, у тому числі на його автомобіль: марки «BMW», модель «3281», 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 , чорного кольору, була винесена на підставі заяви лише користувача цим майном, але потягла за собою порушення права власності ОСОБА_5 , на підставі якої накладено арешт на його власне майно, що позбавляє його вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм власним майном.

На підставі наведеного, представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 просив суд, скасувати заходи забезпечення позову в частині накладення арешту на автомобіль марки «BMW», модель «3281», 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 , чорного кольору, який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Позивач та представник позивача в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову, просили суд відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву про скасування заходів забезпечення позову підтримав просив суд задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні заяву про скасування заходів забезпечення позову підтримав просив суд задовольнити.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява про скасування заходів забезпечення позову не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2020 року про забезпечення позову накладено арешт на майно - автомобіль: марки «BMW», модель «3281», 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 , чорного кольору.

Згідно положень ст. 158 ЦПК Українисуд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування. Отже, скасування заходів забезпечення позову діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

На момент вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову розгляд справи не завершено, триває стадія підготовчого провадження, що вказує на передчасність вимог про скасування заходів забезпечення позову.

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

Враховуючи, що цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про поділ сумісного майна подружжя, не розглянута, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, суд вважає, що підстав для скасування заходів забезпечення позову на цій стадії немає, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

Підстава скасування арешту, яку представник відповідача визначив у своїй заяві є той факт, що автомобіль перебуває у власності ОСОБА_5 та не входить до спільного майна подружжя. Проте суд звертає увагу відповідача, що вказана обставина може бути встановлена тільки під час прийняття рішеня по суті, а зняття арешту з цих підстав буде фактично вирішенням справи.

Згідно ч. 6 ст. 158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись статями 43,150,158,259 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 про скасування забезпечення позову у цивільній справі №369/3238/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про поділ сумісного майна подружжя залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: І.О. Фінагеєва