Справа № 346/1171/21
Провадження № 2/346/869/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 р.м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області П"ятковський В.І., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 19 березня 2021 року позовну заяву залишено без рух,у в зв"язку із невідповідністю вимогам п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, так як за вказаною в позовній заяві адресою : в АДРЕСА_1 , відповідачка не зареєстрована, а із повідомлення Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області стало відомо, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованою по Івано-Франківській області не значиться. Ця обставина позбавляє суд можливості належно повідомити її про час та місце розгляду справи, що є порушенням права відповідачки на захист.

25 березня 2021 року в суд надійшло клопотання представника позивача, в якому просить відкрити провадження за даною позовною заявою, посилаючись на те, що вказана в заяві адреса проживання відповідачки є останнім відомим позивачу місцем її проживання.

Як вбачається із наданого свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 є громадянкою Республіки Угорщина і реєстрація вказаного шлюбу проводилася в м. Івано-Франківську. Про те чи отримувала відповідач посвідку на постійне місце проживання в України матеріали позовної заяви не містять.

Згідно правил підсудності, визначених ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Окрім викладеного, згідно позиції, викладеної в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», позов про розірвання шлюбу з особою, яка не має в Україні місця проживання або місце проживання якої невідоме, може пред`являтися за місцем знаходження майна відповідача, або за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а у випадку, коли з позивачем проживають його малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача - за місцем проживання позивача. У разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами ЦПК України.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право», припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Згідно з ч.1 ст. 73 вказаного Закону, іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 76 цього Закону, суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; 3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; 6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; 7) дія або подія, що стала підставоюдля подання позову, мала місце на території України; 8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; 9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; 10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; 11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; 12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Також відповідно ст. 77 Закону підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом: 1) якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України, крім справ, що стосуються укладення, зміни, розірвання та виконання договорів у рамках державно-приватного партнерства, укладених Кабінетом Міністрів України, згідно з якими нерухоме майно є об`єктом такого партнерства, а спір не стосується виникнення, припинення та реєстрації речових прав на такий об`єкт; 2) якщо у справі, яка стосується правовідносин між дітьми та батьками, обидві сторони мають місце проживання в Україні; 3) якщо у справі про спадщину спадкодавець - громадянин України і мав в ній місце проживання; 4) якщо спір пов`язаний з оформленням права інтелектуальної власності, яке потребує реєстрації чи видачі свідоцтва (патенту) в Україні; 5) якщо спір пов`язаний з реєстрацією або ліквідацією на території України іноземних юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців; 6) якщо спір стосується дійсності записів у державному реєстрі, кадастрі України; 7) якщо у справах про банкрутство боржник був створений відповідно до законодавства України; 8) якщо справа стосується випуску або знищення цінних паперів, оформлених в Україні; 9) справи, що стосуються усиновлення, яке було здійснено або здійснюється на території України; 10) в інших випадках, визначених законами України.

Враховуючи вищевикладене та те, що позивач є громадянином України, а відповідачка є громадянкою іншої держави, угоди про підсудність справи з іноземним елементом судам України суду не надано, відповідачка є громадянкою Республіки Угорщина, неповнолітніх дітей у сторін немає, доказів того, що через стан здоров`я чи з інших поважних причин позивач не може звернутись в суд за місцем реєстрації відповідачки не надав, вказаний позов підлягає поверненню позивачу.

Крім того позивач та його адвокат не надали суду жодного доказу про проживання сторін у м. Коломиї, що вказує на надуманість ними цього та зловживання при подачі позовної заяви до Коломийського міськрайонного суду, оскільки раніше 04 березня 2021 року позивач уже звертався до Коломийського міськрайонного суду з аналогічною позовною заявою, проте у ній зазначав останнє відоме місце проживання відповідачки АДРЕСА_2 , а 05 березня 2021 року подав до суду заяву про повернення позовних матеріалів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 27, 28, 185, 353-355 ЦПК України, ЗУ «Про міжнародне приватне право», суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу вважати неподаною та повернути позивачу .

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Управлінню Державної казначейської служби України у м. Коломия Івано-Франківської області повернути ОСОБА_1 судовий збір, сплачений при подачі заяви до суду по квитанції № ПН1934775 від 04 березня 2021 року в сумі 908, 00 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її.

Суддя П`ятковський В. І.