КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/3396/20 Головуючий у І інстанції Яковлєва Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 вересня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про скасування догани,

УСТАНОВИВ:

04 травня 2020 року ОСОБА_1 подав до Бориспільського міськрайонного суду Київської області позов, яким просив суд визнати недійсним (скасувати) п. 1 наказу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі по тексту - ДПМА «Бориспіль») від 27 березня 2020 року за № 11-07/1-657/п «Щодо застосування дисциплінарного стягнення» про оголошення позивачу догани.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач працює в ДПМА «Бориспіль» на посаді стрільця відділу воєнізованої охорони (далі по тексту - ВОХОР) служби авіаційної безпеки (далі по тексту - САБ).

02 квітня 2020 року його ознайомлено з наказом від 27 березня 2020 року за № 11-07/1-657/п «Щодо застосування дисциплінарного стягнення», відповідно якого позивачем порушено вимоги п. 4.1, 4.2 посадової інструкції від 02 квітня 2018 року за № 92-05/1-7 та п. 11.5.16, 11.6 Інструкції про порядок охорони повітряних суден та об`єктів у ДПМА «Бориспіль» від 10 квітня 2017 року за № 01-07/1-190.

Зазначає, що зазначені в наказі порушення посадової інструкції та Інструкції про порядок охорони повітряних суден та об`єктів у ДПМА «Бориспіль» від 10 квітня 2017 року за № 01-07/1-190 мають або загальний характер, або передбачають цілий перелік заборон. У наказі про догану не вказано, що конкретно позивач не виконав або порушив. Крім того, до дисциплінарної відповідальності його притягнуто без отримання згоди профспілкового органу, членом якого він являється з порушенням передбаченої законодавством процедури.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення по справі, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги позивача.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги зазначив, що вирішуючи спір, суд першої інстанції не взяв до уваги обставини притягнення до дисциплінарної відповідальності та взагалі не вивчив обставин щодо подання відмови у притягненні до відповідальності Цеховим комітетом Цехової профспілкової організації ВОХОР Професійної спілки ДПМАБ, як і саму відмову.

Судом не надано належної оцінки доводам позивача щодо порушення процедури притягнення його до дисциплінарної відповідальності, як члена виборного органу профспілки.

Відсутність отримання попередньої згоди профспілки є прямим порушенням процедури притягнення до відповідальності та є порушенням трудового законодавства.

В той же час позивач є головою цехової профспілкової організації відділу ВОХОР Профспілки ДП МАБ, що підтверджується протоколом Профспілкових зборів відділу ВОХОР від 06.03.2020 року.

Крім того, Бориспільським міськрайонним судом було неправильно застосовано положення ч. 9 статті 43 КЗпП України, та не взято до уваги, що процедура отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації на запит суду передбачена лише щодо звільнення працівника без згоди профспілкового органу, а не притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Звертає також увагу апеляційного суд на порушення відповідачем вимог закону щодо строку притягнення до дисциплінарної відповідальності. Так, судом першої інстанції встановлено, що проступок в діях позивача був виявлений 26 лютого 2020 року. В той же час, дисциплінарне стягнення у вигляді догани накладено наказом відповідача з порушенням визначеного ст. 148 КЗпП України місячного строку, а саме 27.03.2020 року.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ч. 1 статті 360 ЦПК України відповідачем подано не було. Відповідно до положень частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, посилаючись на викладені в ній доводи. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач - ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» свого представника для участі в судовому засіданні не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Таргоній Д.О., пояснення позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 обіймає посаду стрільця відділу ВОХОР служби авіаційної безпеки в ДПМА «Бориспіль».

Встановлено також, що під час виконання покладених на ОСОБА_1 обов`язків стрільця ВОХОР він керується Посадовою інструкцією стрільця відділу воєнізованої охорони служби авіаційної безпеки від 02 квітня 2018 року за № 92-05/1-7, з якою ознайомлений під підпис 06 квітня 2018 року та Інструкцією про порядок охорони повітряних суден та об`єктів у ДПМА «Бориспіль» від 10 квітня 2017 року за № 01-07/1-190, з якою ознайомлений під підпис 18 квітня 2017 року (том 1 а.с. 80-92, 103-110).

Згідно п.п. 1.1 Посадової інструкції стрілець відділу воєнізованої охорони служби авіаційної безпеки (далі по тексту - ВОХОР) є працівником ДПМА «Бориспіль», який здійснює охорону повітряних суден, об`єктів, периметру аеропорта, охорону і супроводження цінних вантажів та експедитора з супроводжуваними цінностями та додаткових заходів по забезпеченню авіаційної безпеки.

Стрілець ВОХОР, відповідно п. 1.4 Посадової інструкції, безпосередньо підпорядкований помічнику начальника варти ВОХОР та знаходиться в прямому підпорядкуванні згідно штатної структури відділу ВОХОР, а при виконанні обов`язків у складі патрульного наряду - старшому наряду.

Пунктами 4.1 та 4.2 вказаної інструкції зазначено, що стрілець ВОХОР здійснює виробничу діяльність у відповідності з вимогами трудового законодавства, законами, положеннями, правилами, нормами, настановами, методиками, інструкціями та іншими чинними керівними розпорядчими документами.

У повному обсязі виконує накази, вказівки, розпорядження та доручення генерального директора ДПМА «Бориспіль», розпорядження заступника генерального директора з авіаційної безпеки, начальника служби авіаційної безпеки, заступника начальника з авіаційної безпеки, начальника відділу ВОХОР, начальника варти ВОХОР та помічника начальника варти ВОХОР стосовно забезпечення авіаційної безпеки в ДПМА «Бориспіль», інструкцію Про порядок зберігання, обліку, видавання/отримання, застосування і використання пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями снарядами несмертельної дії та спеціальних засобів працівниками ВОХОР САБ ДПМА «Бориспіль», інші технологічні документи аеропорта.

Порядок забезпечення охорони периметру аеропорта патрульними нарядами варти ВОХОР визначено у розділі 11 Інструкції Про порядок охорони повітряних суден та об`єктів у ДПМА «Бориспіль» затвердженого наказом № 01-07/1-190 від 10 квітня 2017 року.

Так, згідно п. 11.5.13 Інструкції Про порядок охорони повітряних суден наряди варти ВОХОР, під час патрулювання аеропорта, повинні постійно тримати засоби радіозв`язку увімкненими та налаштованими на радіоканал ВОХОР.

Про закінчення та результати патрулювання, відповідно п. 11.5.16 вказаної Інструкції, стрільці повинні доповісти по радіозв`язку начальнику варти/помічнику начальника варти ВОХОР.

Згідно п. 11.6 Інструкції Про порядок охорони повітряних суден при патрулюванні периметру аеропорту патрульному наряду забороняється: залишати маршрут патрулювання доки його не буде змінено/знято; самовільно змінювати маршрут патрулювання; відволікатися від виконання посадових обов`язків при патрулюванні; спати; читати; приймати від кого б то не було, будь - які предмети.

Наказом ДПМА «Бориспіль» № 11-07/1-657/п від 27 березня 2020 року ОСОБА_1 , стрільцю відділу ВОХОР служби авіаційної безпеки у зв`язку із порушенням вимог п.п. 4.1, 4.2 Посадової інструкції стрільця відділу воєнізованої охорони служби авіаційної безпеки від 02 квітня 2018 року за № 92-05/1-7; п.п. 11.5.16, 11.6 Інструкції про порядок охорони повітряних суден та об`єктів у ДПМА «Бориспіль» від 10 квітня 2017 року за № 01-07/1-190, відповідно до вимог ст. 147 КЗпП України, - оголошено догану. Підстава: службова записка начальника служби авіаційної безпеки «Щодо застосування дисциплінарного стягнення до співробітника відділу ВОХОР САБ» від 23.03.2020 року № 93-10-44 (з додатками) (том 1 а.с. 5, 38-39).

Дислокація постів та маршрутів варти ВОХОР передбачені планом організації захисту повітряних суден та об`єктів ДПМА «Бориспіль» за № 99-35-1 від 08 січня 2020 року, з яким позивач ознайомлений під підпис 09 січня 2020 року; табелем постів варти воєнізованої охорони служби авіаційної безпеки ДПМА «Бориспіль» від 10 січня 2020 року за № 99-35-2, з яким ОСОБА_1 ознайомлений під підпис 13 січня 2020 року (а. с. 62-79).

Так, маршрут патрулювання № 3 передбачає постійну, пішу, двозмінну охорону периметру аеропорту від воріт № 1 (включно) до примикання внутрішньої огорожі ССТ (із західної сторони).

Перебування позивача на маршруті № 3 в період з 12 год. 00 хв. по 16 год. 00 хв. 10 лютого 2020 року та з 00 год. 00 хв. до 04 год. 00 хв. 11 лютого 2020 року передбачено в постовій відомості варти ВОХОР та розстановкою працівників варти за зміну (том 1 а.с. 111-112).

Згідно Журналу видачі трекерів за формою Ж-92-28/33 10 лютого 2020 року ОСОБА_1 , перед початком несення зміни з патрулювання, отримав трекер М-3/2 та 10 лютого 2020 року, згідно Журналу видачі радіостанцій форми 92-28/10, радіостанцію за № 7/А (том 1 а.с. 124 - 129).

Деталізація щодо списку та номерів GPS трекерів розділених за маршрутами та патрульними нарядами відділу ВОХОР САБ зазначено у відомості, розташованій на аркуші справи 220.

Відтак, суд першої інстанції встановив, що позивач був обізнаний з інструкціями та своїми правами, обов`язками, порядком та периметром несення варти та охорони об`єкта в період 10-11 лютого 2020 року.

Згідно Акту службової перевірки № 95-26-20 від 16 березня 2020 року вбачається, що на підставі службової записки начальника відділу ВБ САБ Смуся В.І. від 26 лютого 2020 року за № 95-10-50 та відповідно вказівки керівника САБ комісією проведено службову перевірку факту порушення стрільцем ВОХОР САБ ОСОБА_1 посадових обов`язків та вимог Інструкції про порядок охорони повітряних суден та обєктів у ДПМА «Бориспіль» під час патрулювання по маршруту № 3 в період з 12 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. у складі 2 зміни добової варти ВОХОР САБ 10 лютого 2020 року (том 1 а.с. 49 - 60).

Даним актом, за наслідком проведеної службової перевірки, яка, крім іншого, включила в себе опрацювання всіх інструкцій, постової відомості за 10-11 лютого 2020 року, дані персонального GPS трекера ТМТ - 01678396 (М-3/2), здійснення прослуховування радіоефіру в період з 12 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. 10 лютого 2020 року та в період з 00 год. 00 хв. до 04 год. 00 хв. 11 лютого 2020 року, перегляду відеозаписів, опитування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , встановлено факт порушення позивачем вимог п. 4.2, 4.3, 4.5 Посадової інструкції стрільця відділу ВОХОР, п. 11.5.16, 11.6 Інструкції про порядок охорони повітряних суден та обєктів ДПМА «Бориспіль», п. 4.3, 4.5, 4.6 Інструкції з користування персональним GPS/GMS трекером та вирішено притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Так, досліджуваними доказами суд першої інстанції встановив, що позивач в період з 12 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. 10 лютого 2020 року біля КПП-5 вимкнув GPS трекер ТМТ - 01678396 (М-3/2) та через декілька хвилин сів до патрульної машини відділу ВОХОР САБ, на якій в цей час здійснювалось моторизоване патрулювання по маршруту № 5 патрульним нарядом у складі: стрільця - водія ОСОБА_2 , старшого наряду стрільця ОСОБА_3 . В період з 00 год. 00 хв. до 04 год. 00 хв. 11 лютого 2020 року біля КПП-5 вимкнув GPS трекера ТМТ - 01678396 (М-3/2) та через декілька хвилин сів до патрульної машини відділу ВОХОР САБ, на якій в цей час здійснювалось моторизоване патрулювання по маршруту № 5 патрульним нарядом у складі стрільця - водія ОСОБА_4 .

Вказане узгоджується з даними, наведеними у службовій записці від 23 березня 2020 року за № 93-10-44 щодо застосування дисциплінарного стягнення до співробітника відділу ВОХОР САБ (том 1 а.с. 40- 47).

При цьому, позивач жодних вказівок від начальника варти ОСОБА_5 чи його помічника ОСОБА_6 щодо зміни маршруту, залишення маршруту чи підсилення іншого маршруту, не отримував. З заявами щодо поламки, неробочого стану чи втрати рації чи GPS трекера до вказаних осіб позивач не звертався. Наведене визнавалось та не заперечувалось самим ОСОБА_1 під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач жодних належних і допустимих доказів на спростування факту порушення положень п. 4.1, 4.2 посадової інструкції від 02 квітня 2018 року за № 92-05/1-7 та п. 11.5.16, 11.6 Інструкції про порядок охорони повітряних суден та об`єктів у ДПМА «Бориспіль» від 10 квітня 2017 року за № 01-07/1-190 ОСОБА_1 до суду не подав та не підтвердив своїх доводів щодо безпідставності його притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді догани.

Судом першої інстанції було також встановлено, що ДПМА «Бориспіль», під час службової перевірки та застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 не отримувало згоди у профспілкового органу.

У зв`язку із зазначеним, суд першої інстанції ухвалою від 03 вересня 2020 року зупиняв провадження у справі з метою отримання рішення профспілкового органу.

Протоколом № 5 засідання цехової профспілкової організації ВОХОР Професійної спілки ДПМА «Бориспіль» від 25 грудня 2020 року не надано згоди на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді догани.

Вирішуючи даний трудовий спір, суд першої інстанції не взяв до уваги викладені у протоколі профспілкової організації висновки, посилаючись на їх необґрунтованість.

Таким чином, суд першої інстанції вважав вимоги позивача не доведеними, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками не погоджується, оскільки вони не відповідають встановленим по справі обставинам та зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно статті 15 ЦК Українипередбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Статтею 43 Конституції Українивизначено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Використання примусової праці забороняється.

Відповідно до статті 139 КЗпП Українипрацівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Одним із видів юридичної відповідальності є дисциплінарна відповідальність. У сфері виконання найманої праці вона полягає в обов`язку працівника, який вчинив дисциплінарний проступок, давати звіт перед роботодавцем за свої протиправні дії та нести дисциплінарні стягнення, передбачені нормами трудового законодавства.

Дисциплінарна відповідальність, як і будь-яка інша юридична відповідальність, має примусовий характер. Він полягає в тому, що стосовно працівника, який вчинив дисциплінарний проступок, роботодавцем можуть уживатися заходи примусового впливу, примусова санкція, яка спричиняє для порушника певні негативні наслідки.

Заходи дисциплінарного стягнення, що застосовуються до деяких працівників, які несумлінно виконують свої трудові обов`язки, зазначено у статті 147 КЗпП України.

Згідно зі статтею 147 КЗпП Україниза порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до статті 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

Дисциплінарне стягнення, відповідно до вимог статі 148 КЗпП України, застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП Українивизначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до статті 150 КЗпП Українидисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин. Тобто, наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 569/9812/16-ц (провадження № 61-29869св18) та у справі № 592/1551/16-ц від 27 березня 2019 року.

При розгляді судами справ щодо накладення дисциплінарних стягнень судам необхідно з`ясувати, у чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для накладення стягнення, чи дотримані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховувались обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції не дав належної оцінки доводам позивача про те, що оспорюваний наказ не відповідає по формі та змісту вимогам трудового законодавства, оскільки його прийнято без викладення конкретних обставин та фактів порушень трудової дисципліни працівником та із порушенням встановленої законом процедури, а відтак він підлягає скасуванню.

При перевірці висновків суду першої інстанції, у контексті доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Так, в наказі про оголошення догани, роботодавець вказав про порушення ОСОБА_1 п.п. 4.1, 4.2 Посадової інструкції стрільця відділу воєнізованої охорони служби авіаційної безпеки від 02 квітня 2018 року за № 92-05/1-7; п.п. 11.5.16, 11.6 Інструкції про порядок охорони повітряних суден та об`єктів у ДПМА «Бориспіль» від 10 квітня 2017 року за № 01-07/1-190.

В той же час, зазначені пункти інструкцій мають загальний характер або ж передбачають цілий перелік заборон.

Відсутність в наказі про оголошення догани викладення конкретних обставин та фактів порушень трудової дисципліни ОСОБА_1 з визначенням строку таких порушень, позбавляє можливості перевірити та дати оцінку обґрунтованості таких фактів та своєчасності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 16 жовтня 2019 року у справі № 488/2913/16-ц (провадження № 61-30164св18).

Згідно ч. 2 ст. 252 КЗпП України зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

На підставі протоколу № 1 зборів цехової профспілкової організації ВОХОР Професійної спілки ДПМА «Бориспіль» від 06 березня 2020 року ОСОБА_1 обрано головою цехового комітету цехової профспілки (а. с. 10-12).

З матеріалів справи вбачається та не спростовано відповідачем, що на день застосування до нього дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 був головою цехового комітету цехової профспілки.

Таким чином, оголошення позивачу догани відбулося з порушенням вимог частини другої статті 252 КЗпП України та частини другої статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», оскільки ДПМА «Бориспіль», під час здійснення службової перевірки та застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 згоди у профспілкового органу не отримувало.

Зупиняючи провадження у справі з метою направлення запиту для отримання згоди профспілкового органу на застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, суд першої інстанції не врахував положень ч. 9 статті 43 КЗпП України, які передбачають проведення зазначеної процедури лише при вирішенні питання про звільнення працівника без згоди профспілкового органу.

Верховний Суд у своїй постанові від 23 травня 2018 року по справі №588/926/17 зробив висновок про те, що тлумачення частини дев`ятої статті 43 КЗпП України свідчить, що процедура отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації на запит суду передбачена лише щодо звільнення працівника без згоди профспілкового органу, а не притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

З огляду на вказане, доводи позивача щодо порушення роботодавцем під час застосування дисциплінарного стягнення вимог частини другої статті 252 КЗпП України є обґрунтованими.

Крім того, висновки суду щодо дотримання відповідачем строку накладення дисциплінарного стягнення не відповідають вимогам чинного законодавства.

Так, суд першої інстанції вважав встановленим, що ДПМА «Бориспіль» безпосередньо виявлено проступок у діях позивача 26 лютого 2020 року на підставі службової записки начальника відділу ВБ САБ Смуся В.І. за № 95-10-50 (том 1 а.с. 61).

Дисциплінарне стягнення, відповідно до вимог статі 148 КЗпП України, застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Положеннями частин 1, 3 статті 241-1 КЗпП України передбачено, що строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями.

Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо кінець строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, то строк закінчується в останній день цього місяця.

Отже, визначений законом місячний строк для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності закінчився 26 березня 2020 року.

Наказ № 11-07/1-657/п «Щодо застосування дисциплінарного стягнення», яким ОСОБА_1 оголошено догану, датований 27 березня 2020 року, тобто поза межами строку застосування дисциплінарного стягнення.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову не відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, що є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про задоволення заявленого позову у зв`язку із доведенням позивачем обставин порушення ДП Міжнародний аеропорт «Бориспіль» передбаченої трудовим законодавством процедури застосування дисциплінарного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2021 року скасувати.

Ухвалити по справі нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнакти незаконним та скасувати п. 1 наказу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» від 27 березня 2020 року за № 11-07/1-657/п «Щодо застосування дисциплінарного стягнення» про оголошення ОСОБА_1 догани.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 29 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Н.В. Ігнатченко