Провадження №6/369/385/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.

за участю секретаря Житар А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», стягував: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА», боржник 1: ОСОБА_1 , третя особа: приватний виконавець Клітченко Оксана Анатоліївна про заміну сторони у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису нотаріуса,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року заявник звернувся до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Свою заяву мотивує тим, що на виконанні у приватного виконавця Клітченко Оксана Анатоліївна перебуває виконавче провадження №60459682, відкрите на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Гамзатова Аліна Анатоліївна №6913 від 17 жовтня 2019 року про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 1368/4494LCL1A.

28 травня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Права Вимоги за кредитними договорами 147 від 22 березня 2018 року є ТОВ «ФК «Женева» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 1368/4494LCL1A.

Відповідно до виконавчого напису №6913 від 17 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 має заборгованість, що виникла за Кредитним договором № 1368/4494LCL1A. Строк платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Загальна сума заборгованості становить 49584,42 гривень та сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису.

16 січня 2021 року між ТОВ «ФК «Женева» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 16/01-01-П відповідно до якого ТОВ «ФК «Женева» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, у тому числі за Договором кредиту № 1368/4494LCL1A від 28 травня 2013 року, укладеному між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 .

Також, 16 січня 2021 року між ТОВ «ФК «Женева» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір про відступлення права вимоги та заміну кредитора №16/01-01-П, у відповідності до пункту 1 якого відповідно до умов Договору відступлення та на виконання пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України первісний Кредитор відступає новому Кредитору права вимоги, а новий Кредитор приймає Права вимоги та зобов`язується належним чином виконувати усі зобов`язання, що в становленні в Договорі відступлення.

У зв`язку з вищенаведеним заявник просить замінити вибулого стягувача ТОВ ФК «Женева» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому проваджені №60459682.

У судове засідання сторони не з`явилися, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 3 ст.442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Так, згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до положень ч. 1, 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»s21> передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, законодавцем закріплено право заінтересованих осіб, а також виконавця за заявою сторони на звернення до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Разом з тим, передбачивши можливість звернення до суду із вказаною заявою, Закон України «Про виконавче провадження» не у повній мірі регламентував процедуру реалізації такого права, зокрема, в частині визначення суду, до якого така заява подається у випадку ініціювання зміни сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса.

Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 11.04.2013 року у справі «Вєренцов проти України» зазначив, що саме законодавство має бути сформульованим з достатньою чіткістю. Передбачення у національному законодавстві чітких визначень є істотною умовою для того, щоб закон залишався нескладним для розуміння та застосування.

У рішенні від 09.01.2013 року у справі «Олександр Волков проти України» Європейський суд з прав людини підкреслив, що вимоги до «якості» закону визначають принцип законності, який частково співпадає з принципом верховенства права, одним з визначальних проявів якого є принципи «доброго врядування» і «належної адміністрації».

При цьому, за загальним правилом, передбаченим ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас, положення ч. 2 ст. 74 даного Закону передбачають, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, у порядку цивільного або господарського судочинства вирішують питання, пов`язані з виконанням саме рішень судів відповідної юрисдикції. Натомість, питання, пов`язані з виконанням як рішень адміністративних судів, так і рішень інших органів (посадових осіб), підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

У даному випадку заявник просить замінити сторону виконавчого провадження № 60459682, відкритого приватним виконавцем Клітченко О.А. та розпочатого на підстави виконавчого напису, вчиненого за реєстровим № 6913 від 17 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А., а не на підставі судового рішення.

Судом також враховано, що у ч. 1 ст. 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Водночас, правова природа правовідносин, пов`язаних із розглядом вказаної заяви, у розрізі їх регламентації Законом України «Про виконавче провадження» свідчить, що саме до компетенції адміністративного суду належить вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому провадженні, відкритому з метою виконання виконавчого напису нотаріуса.

Передача такої заяви на розгляд іншого суду зумовило б порушення положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким судом, у розумінні положень КАС України та Закону України «Про виконавче провадження» є саме адміністративний суд. Розгляд такої заяви за правилами цивільного чи господарського судочинства матиме своїм наслідком порушення права особи на розгляд його заяви належним судом, адже, як вже було підкреслено вище, до компетенції відповідних судів віднесено виключно розгляд питань, пов`язаних з виконанням саме їх рішень.

Крім того, у постановах від 22.07.2019 року у справі № 822/1659/18, від 26.02.2020 року у справі №826/7981/17, від 09.04.2020 року у справі № 641/5987/18 та від 27.01.2021 року у справі ?0; ЗВ/380/22/20 Верховний Суд також застосовував відповідну правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №826/7941/17 в аналогічних за змістом правовідносинах.

Суд також звертає увагу заявника на те, що ним жодним чином не обґрунтовано звернення до суду із вказаною заявою за правилами цивільного процесуального кодексу України.

При цьому, враховано, що ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києві від 24 лютого 2021 року у справі №640/4353/21 заявнику вже було повернуто аналогічну заяву, однак останній жодним чином не був позбавлений можливості оскаржити зазначену ухвалу в апеляційному порядку.

Враховуючи норми законодавства, висновок Верховного Суду, та те, що заявник звернувся в порядку цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 13, 257, 353, 354, 355, 447 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», стягував: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА», боржник 1: ОСОБА_1 , третя особа: приватний виконавець Клітченко Оксана Анатоліївна про заміну сторони у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису нотаріуса залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що розгляд заяви про заміну сторони стягувача у виконавчому написі нотаріуса віднесений до юрисдикції окружного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Дубас Т.В.