КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

29 вересня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 лютого 2021 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

у жовтні 2018 року позивач ПАТ «Банк Богуслав» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на наступні обставини.

28.08.2017 року між ПАТ «Банк Богуслав» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №15/05-КР-25/2017, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 550 000,00 грн. на строк до 27 серпня 2020 року зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом у розмірі 24%.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, утворилась заборгованість, розмір якої станом на 21.09.2018 року складає 664 327 грн. 68 коп. і складається з 522 000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 68 989 грн. 82 коп. - прострочена заборгованість за відсотками, 60 523 грн. 40 коп. - пеня за простроченим кредитом, 12 814 грн. 47 коп. - пеня за простроченими відсотками.

19.03.2018 року позивач звернувся до ОСОБА_2 з письмовою вимогою №253/01 про повернення вказаного боргу. Однак, боржник не виконала дану вимогу, що стало причиною для звернення до суду.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15 лютого 2021 року позов ПАТ «Банк Богуслав» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Богуслав» заборгованість за кредитним договором від 28.08.2017 року №15/05-КР-25/2017 у загальному розмірі 664 327 гривень 68 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Богуслав» судовий збір у розмірі 9 964, 92 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14 травня 2021 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням, відповідач ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення по справі, невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення скасувати та винести постанову, якою відмовити ПАТ «Банк Богуслав» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 липня 2021 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

21 липня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду від ОСОБА_3 надійшло клопотання про заміну сторони в порядку процесуального правонаступництва, яке обґрунтоване тим, що 15 червня 2020 року між ПАТ «Банк Богуслав» та ОСОБА_3 було укладено Договір № 1 про відступлення прав вимоги.

Розглянувши вказане клопотання, апеляційний суд визнав обґрунтованим його доводи, у зв`язку із чим, ухвалою від 29 вересня 2021 року замінено у даній справі позивача - публічне акціонерне товариство «Банк Богуслав» на його правонаступника - ОСОБА_3 .

07 вересня 2021 року від відповідача ОСОБА_2 до Київського апеляційного суду надійшло клопотання про припинення провадження у зв`язку із відсутністю спору.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_2 зазначила, що 15.06.2020 року, на підставі Протоколу електронного аукціону №UA-ЕА-2020-04-27-000002-b від 20.05.2020р., між АТ «БАНК БОГУСЛАВ» (Банк) та ОСОБА_3 (Новий кредитор), укладено Договір № 1 про відстугілення права вимоги, в тому числі за Кредитним договором №15/05-КР-25/2017 від 28.08.2017 року, та Додаток № 1 до Договору № 1 про відступлення права вимоги від 15.06.2020 року (п. 45 додатку).

Відповідно до умов вказаного Договору Банк відступає, шляхом продажу Новому кредитору права вимоги до позичальника за Кредитним договором №15/05-КР-25/2017 від 28.08.2017р., зазначеного в Додатку 1 (п. 45) до цього Договору, ОСОБА_2 .

01.09.2021 року, між ОСОБА_3 (Кредитор) та ОСОБА_2 (Новий кредитор) укладено Договір про відступлення права вимоги за Кредитним договором №15/05-КР-25/2017 від 28.08.2017 року, належного ОСОБА_3 на підставі Договору № І про відступлення права вимоги за Кредитним договором №15/05-КР-25/2017 від 28.08.2017 року, та Додатку № 1 до Договору № 1 про відступлення права вимоги від 15.06.2020 року.

Відповідно до п. 1.1. Договору про відступлення права вимоги від 01.09.2021р., Кредитор зобов`язується безвідклично та беззаперечно відступити шляхом продажу Новому кредитору, а Новий кредитор набуває право вимоги за Кредитним договором № 15/05-КР-25/2017 від 28.08.2017р., належне Кредитору на підставі Договору № 1 про відступлення права вимоги від 15.06.2020 року та Додатку № 1 до Договору № 1 про відступлення права вимоги від 15.06.2020 року в розмірі - 590 989,82 грн. (п`ятсот дев`яносто тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень 82 копійки), у той час як Новий кредитор зобов`язується сплатити Кредитору грошові кошти за відступлення права вимоги у сумі та у порядку, встановленому цим Договором.

Пунктом 2.1. Договору про відступлення права вимоги від 01.09.2021р., Сторони домовились, що за відступлення права вимоги за Кредитним договором № 15/05-КР-25/2017 від 28.08.2017р. Новий кредитор сплачує Кредитору Ціну Договору - грошові кошти в розмірі 120 000,00 (сто двадцять тисяч) гривень .

Виконання зобов`язань в повному обсязі Новим кредитором за Договором про відступлення прав вимоги від 01.09.2021 року підтверджується квитанцією № TR.15781254.84191.13059 від 01.09.2021 року.

Посилаючись на факт поєднанням боржника за Кредитним договором №15/05-КР-25/2017 від 28.08.2017 року і кредитора за Договором про відступлення прав вимоги від 01.09.2021 року в особі ОСОБА_2 , просить провадження у даній справі закрити за відсутністю предмету спору.

В судове засідання, призначене на 29.09.2021 року сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши документи, додані ОСОБА_2 до заяви, колегія суддів дійшла висновку про її задоволення, з огляду на наступне.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Частиною третьою статті 510 ЦК України встановлено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі статтею 606 ЦК України зобов`язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі. Зазначена підстава припинення цивільно-правового зобов`язання відноситься до групи підстав, що не належать до правочинів і не залежать від волі сторін.

Поєднання (збіг) боржника і кредитора в одній особі має місце у разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить відповідно до будь-якої зазначеної в законі підстави зобов`язання іншої особи, за яким ця особа є кредитором щодо боржника, у цьому зобов`язанні і навпаки.

Ураховуючи наведене, стаття 606 ЦК України повинна застосовуватися судом до правовідносин у разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить зобов`язання іншої особи, яка є кредитором у цьому зобов`язанні, відповідно до будь-якої підстави, зазначеної в законі. При цьому один із суб`єктів правовідношення у зв`язку з обставинами, зазначеними в законі, стає одночасно і боржником, і кредитором у тому ж самому зобов`язанні. Саме в цьому разі підстава припинення цивільно-правового зобов`язання не залежатиме від волі сторін.

Така правова позиція є сталою та викладена як у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року (провадження № 6-43цс15), так і неодноразово підтримана Верховним Судом, зокрема у постановах від 11 липня 2018 рокуу справі № 334/10417/14-ц (провадження 61-17019св18)та від 14 листопада 2018 року у справі № 461/13458/14-ц (провадження № 61-17549св18), від 03 квітня 2019 року у справі № 757/31762/14-ц (провадження № 14-662цс18).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до умов Договору про відступлення права вимоги від 01.09.2021р., ОСОБА_3 відступив шляхом продажу Новому кредитору - ОСОБА_2 , а Новий кредитор набула право вимоги за Кредитним договором № 15/05-КР-25/2017 від 28.08.2017р., належне Кредитору ОСОБА_3 на підставі Договору № 1 про відступлення права вимоги від 15.06.2020 року та Додатку № 1 до Договору № 1 про відступлення права вимоги від 15.06.2020 року в розмірі - 590 989,82 грн.

Таким чином, відбулось поєднання боржника і кредитора в одній особі в розумінні статті 606 ЦК України, оскільки у позивача та відповідача не залишилось взаємних зобов`язань за кредитним договором, що свідчить про припинення зобов`язання з цієї підстави.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з п. 3 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 255, ст. 374, ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Визнати нечинним рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 лютого 2021 року.

Провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором- закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 01 жовтня 2021 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Ігнатченко Н.В.