Справа № 750/9471/20
Провадження № 2-др/750/20/21
У Х В А Л А

30 березня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря Левченко А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачів Прокоф`єва Б.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката Прокоф`єва Б.І. про відшкодування витрат на правову допомогу у справі № 750/9471/20 за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним електронного аукціону, визнання недійсним договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності на квартиру,

треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 березня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним електронного аукціону, визнання недійсним договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності на квартиру.

18 березня 2021 року представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвокат Прокоф`єв Б.І. надіслав до суду заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу у даній справі по 10000 грн. кожному відповідачу.

Також у заяві заявлено клопотання про продовження строку для подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що пропущений строк є незначним (один день). Підставою для продовження строку для подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу зазначено те, що на час проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення відповідачі та їх представник були відсутні і не отримали відповідне рішення. Також представник відповідачів заявив, що хоча він і приймав участь в останньому судовому засіданні 12.03.2021, проте захворів і про результат розгляду справи дізнався лише у другій половині дня 17 березня 2021 року, а тому лише в кінці цього дня сторони змогли оформити документи для суду з метою стягнення правової допомоги, і лише наступного дня заява з документами були надіслані до суду. Отже, пропущений строк є незначним, а тим більше пропущений з поважних, об`єктивних причин.

Представник відповідачів у судовому засіданні підтримав подану заяву та просив суд її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні просив залишити без розгляду заяву про відшкодування судових витрат, посилаючись на те, що відповідачі та їх представник не подали доказів на підтвердження понесених судових витрат у судовому засіданні і протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, а отже згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України у разі неподання доказів протягом встановленого строку (протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду), така заява залишається без розгляду.

Також представник позивача зазначив, що представник відповідачів відповідно до протоколу судового засідання, приймав участь у судовому засіданні 12.03.2021, надавав відповіді на запитання суду, а вже о 14 год. 47 хв. 26 сек. суд видалився до нарадчої кімнати. Відомостей про те, що представник відповідачів покинув залу судового засідання до виходу суду до нарадчої кімнати, протокол не містить. Таким чином, представнику відповідачів було достеменно відомо про вихід суду до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у справі. Згідно ч. 1 ст. 244 ЦПК України після судових дебатів суд виходить до нарадчої кімнати для ухвалення рішення, оголосивши орієнтовний час його проголошення. Тобто, представник відповідачів, знаючи орієнтовний час проголошення ухваленого рішення, вирішив не приймати участь у проголошенні судом ухваленого рішення. У заяві про відшкодування судових витрат представник відповідачів зазначає, що дізнався він про ухвалення рішення лише у другій половині дня 17.03.2021, однак матеріали справи відомостей про це не містять.

Також, представник позивача зазначає, що клопотання представника відповідачів про продовження строку на подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу, не може бути задоволено, виходячи з наступного. Строк на подачу доказів понесених учасником справи судових витрат встановлений законом, а саме ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Строк, встановлений законом суд поновлює (ч. 1 ст. 127 ЦПК України), а встановлений судом продовжується (ч. 2 ст. 127 ЦПК України). Однак, представник відповідачів у заяві про стягнення судових витрат порушує перед судом питання продовження строку, а не його поновлення, і при цьому на підтвердження поважності причин пропуску строку подання заяви суду не надано жодного доказу.

Крім того, ЦПК України встановлює строк у п`ять днів для подачі доказів, що підтвержують розмір понесених учасником справи судових витрат, а не заяви, як про це просить представник відповідачів. Отже, питання поновлення строку на подачу доказів (не заяви про стягнення витрат), що підтверджують розмір понесених відповідачами судових витрат, взагалі не порушено перед судом.

Разом з тим, представник позивача зазначає, що виходячи з конструкції останнього абзацу ч. 8 ст. 141 ЦПК України, строк у п`ять днів після ухвалення рішення суду на подачу доказів понесених учасником справи судових витрат взагалі є преклюзивним і поновленню не підлягає. Частиною першою статті 127 ЦПК України закріплено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Отже, ЦПК України може встановлювати випадки, за яких поновлення пропущеного строку, встановленого законом, не можливе, навіть за умови його пропуску з поважних причин. Аналіз ЦПК України свідчить, що законодавець безпосередньо у змісті статей передбачив можливість вирішення питання про поновлення процесуального строку, встановленого законом (зокрема: ч. 8 ст. 83, ч. 1 ст. 84, ч. 2 ст. 171, ч. 3 ст. 249, ч. 5 ст. 227, ч. 4 ст. 284 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку, така заява залишається без розгляду. Дана норма є імперативною і не передбачає можливості поновлення пропущеного строку, навіть з поважних причи.

Також представник позивача подав до суду заперечення проти заяви про відшкодування судових витрат, яке просить прийняти до уваги у разі, якщо суд не знайде підстав для залишення заяви представника відповідачів про відшкодування понесених витрат без розгляду.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, оскільки рішення суду було винесено 12.03.2021, то п`ятиденний строк для подання відповідних доказів понесення витрат на правову допомогу адвоката сплив 17.03.2021.

Як вбачається із матеріалів справи, доказів понесених витрат на правову допомогу відповідачами та їх представником під час розгляду справи судом не було надано, але про орієнтовний розмір понесених витрат на правову допомогу зазначено у відзивах на позовну заяву. Із заявою про відшкодування судових витрат з наданням відповідних доказів, представник відповідачів звернувся до суду лише 18.03.2021, тобто такі докази подані з пропущенням процесуального строку, встановленого законом.

Відповідно до ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Частинами 1, 2 ст. 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2, 4 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

У заяві про відшкодування судових витрат представником відповідачів одночасно заявлено клопотання про продовження строку для подання заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, що є безпідставним, адже суд може продовжити лише процесуальний строк, що встановлений судом, як це передбачено ч. 2 ст. 127 ЦПК України. Натомість, ч. 1 ст. 127 ЦПК України передбачено можливість поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, якщо суд визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк на подання доказів понесених судових витрат, є строком, що встановлений законом, а тому такий строк не може бути продовжений, як про це клопоче представник відповідачів у своїй заяві про відшкодування судових витрат.

Крім того, у поданій 18.03.2021 заяві представник відповідачів посилався на хворобу, як на неможливість звернення із такою заявою раніше, однак на підтвердження вказаних обставин жодних доказів до заяви додано не було і в судовому засіданні не надано.

Також, суд погоджується із твердженням представника позивача, що встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк для подання доказів понесених судових витрат є преклюзивним і цією правовою нормою не передбачено можливості поновлення такого строку.

Відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 141 ЦПК України у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку, така заява залишається без розгляду.

Керуючись ст.ст. 127, 141, 142, 258-261, 270, 353, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката Прокоф`єва Б.І. про продовження строку для подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

Заяву представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката Прокоф`єва Б.І. про відшкодування витрат на правову допомогу у справі № 750/9471/20 за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним електронного аукціону, визнання недійсним договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності на квартиру залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.П. Рахманкулова