Справа № 523/4794/21
Провадження №2/523/3186/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАНИ

"23" березня 2021 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Дяченко В.Г., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Фізична особа підприємець ОСОБА_2 , тертя особа: Одеське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсаційних виплат за невикористані дні щорічної основної відпустки, стягнення допомоги по тимчасовій непрацездатності та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду міста Одеси, надійшла цивільна справа № 523/4794/21, за позовом ОСОБА_1 до Фізична особа підприємець ОСОБА_2 , тертя особа: Одеське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсаційних виплат за невикористані дні щорічної основної відпустки, стягнення допомоги по тимчасовій непрацездатності та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Під час вивчення матеріалів справи після відкриття провадження у справі судом було встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам статей 175-177 ЦПК України.

Так, позивачка звернулась до суду з вимогами про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

При зверненні із позовом нею не було сплачено судовий збір, з урахуванням приписів частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16, стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідно до статті 13 Закону України «про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплаті підлягає судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так позивач, серед іншого, просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 89510,80 грн. (станом на день подання заяви до суду), а отже до сплати підлягає судовий збір в розмірі 895,11 грн.

Згідно із частиною одинадцятою статті 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Виходячи з наведеного, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення даної ухвали, для усунення недоліків, а саме сплати судового збору в розмірі 895,11 грн.

Керуючись статтями 175, 176-177, 185, 187 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фізична особа підприємець ОСОБА_2 , тертя особа: Одеське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсаційних виплат за невикористані дні щорічної основної відпустки, стягнення допомоги по тимчасовій непрацездатності та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в строк який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути вказані недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: