Номер провадження: 22-ц/813/4063/21
Номер справи місцевого суду: 521/6512/15-ц
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2020 року у складі судді Сегеди О.М.,

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступник АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 липня 2020 року за заявою позивача позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості залишено без розгляду.

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про стягнення витрат на правову допомогу.

В клопотанні послався на те, що загальна сума витрат на правову допомогу, здійснених відповідачем за період з 14.04.2016 по 27.07.2020, у зв`язку з розглядом судом даної справи становить 67 800 грн. Залишення без розгляду позову за ініціативою позивача вказує на його небажання ухвалення судом рішення по суті позову та свідчить про необґрунтованість дій останнього при поданні позову та тягне за собою відшкодування понесених відповідачем судових витрат у вказаному розмірі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06.10.2020 клопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд її скасувати та ухвалити нове рішення, яким клопотання про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити. Стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним судові витрати на правову допомогу у розмірі 67 800 грн., а також просив стягнути з позивача витрати, понесені на оплату судового збору.

В апеляційній скарзі апелянт послався на висновок Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №390/34/17 та заначив про те, що суд першої інстанції не дійшов логічного висновку про те, що ОСОБА_1 має право на стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» витрат на правову допомогу, понесених у зв`язку з розглядом протягом 5 років Малиновським районним судом м. Одеси цивільної справи №521/6512/15-ц. Залишення позову без розгляду за ініціативою позивача, в даному випадку банк чітко вказує на його небажання ухвалення судом рішення по суті позову та свідчить про необґрунтованість його дій при поданні позову і тягне за собою відшкодування понесених відповідачем судових витрат, позивачем недобросовісно реалізовано право, що передбачене ст. 257 ЦПК України, а саме на залишення позову без розгляду, а його необґрунтовані дії мали наслідком розгляду протягом п`яти років та понесення відповідачем у зв`язку з цим витрат на правову допомогу. Представником ПАТ КБ «ПриватБанк» було подано завідомо безпідставний позов, позов за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер. Позов, що поданий ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з однією метою - схилити ОСОБА_1 до угоди про реструктуризацію боргу. Таким чином, судом не взято до уваги те, що позивач мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача, а його дії є умисними. ОСОБА_1 у своєму клопотанні зазначав у чому саме полягає необґрунтованість дій позивача АТ КБ «ПриватБанк», однак його доводи не взяті до уваги при постановлені ухвали, судом не було надано належну мотивовану оцінку кожного доводу.

Представник банку в судове засідання 16.03.2021 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявив.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в стягненні витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, відповідачем не зазначено доводів і доказів необґрунтованості дій позивача.

Апеляційний суд в повній мірі не погоджується з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2015 року банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03.07.2015 позов задоволено.

16.06.2016 відповідач звернувся з заявою про перегляд заочного рішення, яку ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.09.2016 задоволено та скасовано заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03.07.2015, справу призначено до розгляду у загальному порядку.

Розгляд даної справи зупинявся ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13.03.2019 до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №521/4011/19 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.05.2020 підготовче провадження у даній справі було закрито та призначено справу до судового розгляду на 01.06.2020.

13.07.2020 банк звернувся до суду з заявою про залишення позову без розгляду, яку ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27.07.2020 було задоволено.

04.08.2020 представник відповідача надав клопотання про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 67 800 грн., які понесені ним за період розгляду даної справи судом першої інстанції.

Як вбачається з заперечень відповідача на заяву про стягнення витрат на правову допомогу, останній підтвердив, що заява про відмову від позову була обґрунтована отриманням банком судового рішення у цивільній справі №521/4011/19 від 20.02.2020 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним. Вказаним судовим рішенням, яке набрало чинності 22.03.2020, встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір не укладався.

Вказані обставини свідчать про те, що після ухвалення рішення у цивільній справі №521/4011/19 від 20.02.2020 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним, результат розгляду даного спору між тими ж сторонами про стягнення кредитної заборгованості був передбачуваним.

Таким чином, у випадку розгляду даного спору по суті відповідач мав би право на компенсацію судових витрат.

В свою чергу, суд постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду не звернув увагу на те, що заява позивача була подана вже після того, як підготовче провадження у даній справі було закрито та справу призначено до судового розгляду, тим самим допустив порушення норми процесуального права.

Вказані порушення дають підстави для висновку про те, що відповідач у даному випадку після залишення позову без розгляду не позбавлений права вимоги компенсації здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом із тим, апеляційний суд вважає, що заява про відшкодування витрат підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження права надання відповідачу правової допомоги адвокатом у суді першої інстанції при розгляді справи матеріали справи містять угоду про надання правової допомоги від 14.04.2016 №23/16, укладену між відповідачем ОСОБА_1 та адвокатом Євценко Р.І., відповідно до якої адвокат бере на себе зобов`язання представляти інтереси та захист ОСОБА_1 в судах, правоохоронних органах та інших державних органах та установах.

Крім того, додатковою угодою №1 до договору про надання правової допомоги від 14.04.2016 №23/16 встановлено, що адвокат надає юридичні та консультативні послуги, представлення інтересів ОСОБА_1 в судах України та перед іншими фізичними та юридичними особами з питань захисту прав та інтересів клієнта у цивільній справі №521/6512/15-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Гонорар адвоката визначається за тарифами, вказаними у прайс-листі адвоката, який є невід`ємною частиною договору та угоди з розрахунку фактично виконаних робіт та наданих послуг. Додаток №1 до додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №23/16 від 14.04.2016 містить види та вартість надання послуг.

У свою чергу, надання відповідачу адвокатських послуг у суді першої інстанції при розгляді справи № 521/6512/15-ц в повному обсязі підтверджують копії таких документів як акти приймання - передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 14.03.2018 та від 28.07.2020, в яких сторони визначили види наданих послуг, кількість витраченого часу на їх надання в розрізі кількості затраченого часу на кожен вид правової допомоги, а саме:

- усні консультації (сім) -250 грн х 7)-1750 грн.;

- оцінка судової перспективи справи-1000 грн.;

-ознайомлення з матеріалами справи в суді-1000 грн.;

-аналіз документів-1000 грн.;

-підготовка заяви про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03.07.2015-5000 грн;

-підготовка клопотання про поновлення строку на перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03.07.2015-1250 грн;

-підготовка заяви про закінчення виконавчого провадження від 29.03.2016, підставою для якого був виконавчий лист, виданий на підставі заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03.07.2015-1250 грн;

-підготовка клопотання про застосування строків позовної давності від 03.01.2017-1250 грн;

-підготовка клопотання про витребування доказів по справі-1250 грн;

-підготовка заперечень на заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову-5000 грн;

-підготовка клопотання про залишення уточненої позовної заяви без розгляду від 21.05.2018- 1250 грн;

-підготовка відзиву на уточнену позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» -5000 грн;

-підготовка клопотання про витребування доказів від 11.02.2019-1250 грн;

-підготовка клопотання про зупинення провадження у даній справі-1250 грн;

-участь в судових засіданнях в Малиновському районному суді м. Одеси в період з 16.06.2016 по 13.03.2019 -20 000 грн;

-відправлення кореспонденції за допомогою засобів поштового зв`язку-300 грн;

-усні консультації-250 грн (3)- 750 грн;

-підготовка адвокатських запитів (2 запити)-2000 грн;

- підготовка доповнень до відзиву -5000 грн;

-участь в судових засіданнях в Малиновському районному суді м. Одеси в період з 07.05.2020 по 27.07.2020 -10 000 грн;

-підготовка клопотання про стягнення витрат на правову допомогу-1250 грн.

Таким чином, за вказаними актами приймання-передачі загальна вартість наданих послуг становить 67 800 грн.

Водночас проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих відповідачу адвокатом послуг, а також подані ним документи, апеляційний суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом відповідача роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

Зокрема, при різних об"ємах документів та їх змісту з огляду на складність написання вартість заяви про перегляд заочного рішення обсягом 5 сторінок, становить 5000 грн, написання заперечень на заяву банку про забезпечення позову обсягом 2 сторінки становить 5000 грн, підготовка відзиву на уточнену позовну заяву обсягом 7 сторінок становить 5000 грн, підготовка заяви про стягнення витрат на правову допомогу обсягом 10 сторінок становить 5000 грн, що свідчить про неспівмірність між собою за складністю кожного документу окремо.

Крім того, час участі та розмір відшкодування в сумі 30 000 грн (2500 грн./судодень) за участь адвоката відповідача у судових засіданнях, зазначених в актах приймання - передачі наданих послуг не є співмірними з обсягом надання таких послуг. Як вбачається з протоколів судових засідань, зокрема, від 17.10.2018 судове засідання за участю адвоката Євценка Р.І. тривало близько 00 год. 05 хв., а саме з 10 год 23 хв по 10 год 28 хв.; судове засідання 11.02.2019 за участю адвоката Євценка Р.І. тривало близько 00 год. 07 хв., а саме з 11 год 53 хв. по 12 год. 00 хв.; судове засідання 13.03.2019 за участю адвоката Євценка Р.І. тривало близько 00 год 10 хв, а саме з 10 год. 00 хв. по 11 год. 10 хв.; судове засідання 01.06.2020 за участю адвоката Євценка Р.І. тривало приблизно 00 год. 08 хв., а саме з 09 год. 41 хв. по 09 год. 49 хв.; судове засідання 15.06.2020 за участю адвоката Євценка Р.І. тривало приблизно 00 год. 01 хв., а саме з 14 год. 06 хв. по 14 год. 07 хв.; судове засідання 08.07.2020 за участю адвоката Євценка Р.І. тривало приблизно 00 год 18 хв., а саме з 11 год 00 хв. по 11 год. 17 хв.; судове засідання 27.07.2020 за участю адвоката Євценка Р.І. тривало приблизно 00 год. 45 хв., а саме з 14 год 42 хв. по 15 год 27 хв.

Крім того такий вид правової допомоги як оцінка судової перспективи справи, оцінена в розмірі 1000 грн., не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру у розумінні приписів частини 4 ст.137 ЦПК України. При тому, що не наведено і доводів про те, чим зазначений вид роботи відрізніється від аналізу документів, який вказано як окремий пункт витрат.

Досліджуючи критерії співмірності витрат на правничу допомогу, апеляційний суд також враховує, що справа є справою незначної складності.

Поряд з цим, положення частини 9 статті 141 ЦПК, якими керується суд при вирішенні питання про відшкодування судових витрат у цій справі, допускають часткове відшкодування таких витрат.

Отже, враховуючи конкретні обставини цієї справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази та доводи сторін, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, беручи до уваги заперечення позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу, апеляційний суд вважає, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу до 33900 грн., тому, заява представника ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню та з ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають стягненню витрати на правничу допомогу, понесені у зв`язку з розглядом справи судом першої інстанції у розмірі 33 900 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2020 року скасувати.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 33 900 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 24.03.2021.

Головуючий:

Судді: