Справа № 333/8176/15-ц
Провадження №2-п/333/22/2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2021 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Ярошенко А.Г., за участю секретаря судового засідання Кара Н.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2016 року по цивільній справі № 333/8176/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним частково договору дарування 1/6 частки квартири, про визнання права власності на 1/6 частку квартири в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

04.0.2021 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя ухвалено заочне рішення у цивільній справі № 333/8176/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним частково договору дарування 1/6 частки квартири, про визнання права власності на 1/6 частку квартири в порядку спадкування за законом, відповідно до якого позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

12.01.2021 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя від ОСОБА_1 , надійшла заява про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 333/81769/15-ц, в обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що є правонаступником ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Про наявність рішення вона дізналась лише у січна 2021 року та отримала його на руки 05.01.2021 року, зазначивши, що поштою заочне рішення не направлялось за адресою проживання відповідача. Водночас зазначає, що вона та ОСОБА_3 періодично виїздили за кордон. Судові повістки про виклик до суду ОСОБА_3 не отримував, адресу свого проживання не змінював. Заявник зауважу, що рішення винесене у відсутності ОСОБА_3 , є незаконним та таким, що порушує її права та права її сина.

Відповідно ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні.

Представник заявника адвокат Рогава І.Т.у судове засіданні не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, надала суду заяву про зупинення провадження у справі до розгляду Запорізьким апеляційним судом цивільної справи №333/3729/15-ц та розгляд заяви без її участі.

Представник позивача ОСОБА_5 у судове засідання не звилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заперечує проти задоволення в повному обсязі, додатково подала заяву про залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду посилаючись на те, що ОСОБА_1 не була учасником спірних правовідносин по цивільній справі № 333/8176/15-ц та питання про її права та обов`язки вищезазначеним судовим рішенням не вирішувались.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 333/8176/15-ц позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі. За ОСОБА_2 визнано право власності на 1/6 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування. Визнано недійсним договір дарування від 24.03.2013 року в частині дарування 2/3 часток квартири ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно п. 3 ч. 2ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

У відповідності до ч. 3ст. 287 ЦПК України, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Твердження ОСОБА_6 , викладені в заяві про перегляд заочного рішення, щодо поважності неявки ОСОБА_3 в судове засідання, через відсутність належного повідомлення про розгляд справи, не знайшли свого підтвердження, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, то: згідно відповіді сектору адресно довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться, судові повістки про виклик відповідача у судові засідання направлялися на адресу реєстрації ОСОБА_3 , однак були повернуті за закінченням терміну зберігання, також повернувся до суду конверт на ім`я відповідача з надісланим останньому судовим рішенням.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином у розумінні діючого законодавства України був повідомлений про час та місце слухання цивільної справи, і тільки із-за своєї байдужості і безвідповідальності не прибув в жодне судове засідання, в наслідок чого судом було ухвалено по справі заочне рішення, тобто такі дії відповідача можна розцінити як спробу зловживання своїми процесуальними правами як сторони по справі та намагання уникнути правової відповідальності у правовідносинах з позивачем.

ОСОБА_1 при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надала доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення від 04.02.2016 року.

Крім того, у відповідність до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Окрім того, суд аналізуючи вищевикладені обставини та спираючись на практику Верховного Суду (Постанова Верховного Суду у справі № 2-1625/1997 від 27.03.2019 року) вважає за доцільне заначити, що ОСОБА_1 не була учасником спірних правовідносин на момент ухвалення рішення Комунарським районним судом м. Запоріжжя 04.02.2016 року, питання про права та обов`язки останньої вказаним судовим рішенням не вирішувалися. Достатніх і належних доказів того, що заочним рішенням суду були порушені її майнові права суду не надано, суд їх теж не встановив.

В своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що є правонаступником після померлого чоловіка ОСОБА_3 , тобто успадкувала всі права та обов`язки, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок смерті.

Спадкування є формою правонаступництва, що реалізується спадкоємцем у межах обсягу спадкової маси та не включає в себе процесуальні права та обов`язки спадкодавця, які ним не реалізовані за життя.

У зв`язку з вищенаведеним, суд вважає, що заявник не навела достатніх та належних доводів про поважність звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Суд, також не вбачає посилань ОСОБА_1 на будь-які докази, які мають істотне значення для справи та не були досліджені судом, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішення по суті, а тому в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Частиною 4ст.287ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст.209, 258-262, 284-288 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2016 року по цивільній справі № 333/8176/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним частково договору дарування 1/6 частки квартири, про визнання права власності на 1/6 частку квартири в порядку спадкування за законом - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя А.Г. Ярошенко