Єдиний унікальний номер 741/734/20
Провадження № 2/741/108/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 12 лютого 2021 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилася спадщина на належну їй 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв її чоловік ОСОБА_6 , але не переоформив свої спадкові права на успадковану ним 1/6 частину зазначеного житлового будинку. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за життя він склав заповіт, яким житловий будинок АДРЕСА_1 та присадибну земельну ділянку заповів ОСОБА_2 . Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняли ОСОБА_2 , як спадкоємець за заповітом, та його син ОСОБА_4 , як спадкоємець за законом, який має право на обов`язкову частку у спадщині. У нотаріуса позивачі оформили спадщину на належну ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22 липня 2005 року 1/6 частину зазначеного житлового будинку. Нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину цього житлового будинку, яка належала ОСОБА_5 та була успадкована ОСОБА_6 після її смерті у зв`язку із тим, що свідоцтво про право власності на це нерухоме майно на ім`я ОСОБА_5 було видано після її смерті.

ОСОБА_4 просив суд визнати за ним право власності на 1/24 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_2 просила суд визнати за нею право власності на 3/24 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судове засідання позивачі та їх представник адвокат Левченко Г.В. не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивачів.

У судове засідання відповідачі не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили, не просили розгляд справи відкласти.

Суд розглядає справу у загальному порядку в відсутності учасників справи за наявними у ній доказами, оскільки позбавлений можливості з`ясувати думку позивачів та їх представника щодо проведення заочного розгляду справи та в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв її Чоловік ОСОБА_6 , як спадкоємець першої черги за законом, що підтверджується копією спадкової справи № 189/2001 до майна померлої ОСОБА_5 (а.с. 37-41).

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що 22 березня 2012 року ОСОБА_6 склав заповіт, яким житловий будинок АДРЕСА_1 , господарські будівлі та присадибну земельну ділянку за вказаною адресою заповів ОСОБА_7 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 16).

З копії свідоцтва про шлюб (а.с. 15) вбачається, що 29 вересня 2012 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_2 , як особа, визначена у заповіті, має право на спадкування після смерті ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

У судовому засіданні встановлено, що станом на день смерті ОСОБА_6 його син ОСОБА_4 був непрацездатним, а тому в силу ч. 1 ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині.

З копії спадкової справи № 18/2019 до майна померлого ОСОБА_6 (а.с. 44-157) вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 прийняли спадщину, отримали свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_2 успадкувала після смерті ОСОБА_6 3/24 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , а ОСОБА_4 1/24 частину цього житлового будинку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що 2 березня 2020 року нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , спадщину після смерті якої прийняв ОСОБА_6 , але не оформив у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 24).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а.с. 20-22).

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Ураховуючи те, що відповідачі не вчинили жодних дій, які б порушували права позивачів, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивачів.

Керуючись ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 1223, 1241, 1268 ЦК України, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на 1/24 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 122,6 кв. м, житловою площею 43,1 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , право власності на 3/24 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 122,6 кв. м, житловою площею 43,1 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивачів.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв