Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі Петровій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №490/10985/13-ц за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Кредитні ініціативи» - адвокат Стеценко М.В. звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого 16.12.2014 року Центральним районним судом м. Миколаєва у справі №490/10985/13-ц за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заяву мотивув тим, що 20.10.2014 року Центральним районним судом винесено заочне рішення по цивільній справі № 490/10985/14-ц, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитом 110746,35 грн., заборгованість по відсотках 65691,06 грн., комісія в сумі 12152,40 грн., штраф в сумі 30109,72 грн., судовий збір в сумі 2187,00 грн. На виконання даного рішення видано виконавчий лист, який було направлено на виконання до Центрального відділу ДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області, проте 23.11.2017 р. державним виконавцем було повернуто виконавчий лист стягувачу згідно ст. 37 ч. 1 п. 2 Закону України «Про виконавче провадження». З березня 2020 р. на всій території України було впроваджено карантин, через що штат працівників ТОВ «Кредитні ініціативи» було переведено на дистанційну роботу. В зв`язку з цим було пропущено строк для повторного пред`явлення виконавчого листа №490/10985/13-ц до виконання.

В зв`язу з вищевикладеним, заявник просить поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі №490/10985/13-ц за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 19.08.2021 року дану заяву прийнято до розгляду, призначено судове засідання.

Представник ТОВ «Кредитні ініціативи» - адвокат Стеценко М.В. просив про розгляд заяви у його відсутності, вимоги заяви підримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Боржник до судового засідання не з`явилася, про час і місце розгляду заяви повідомлена належним чином, причини неявки суду на повідомила.

Відповідно до ч.3 ст. 433 ЦПК України, неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.10.2014 року по цивільній справі № 490/10985/14-ц винесено заочне рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальність «Кредитні ініціативи» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитом 110746,35 грн., заборгованість по відсотках 65691,06 грн., комісія в сумі 12152,40 грн., штраф в сумі 30109,72 грн., судовий збір в сумі 2187,00 грн.

16.12.2014 року на виконання вказаного рішення Центральним районним судом видано виконавчий лист № 490/10985/14-ц.

Вищевказаний виконавчий лист був пред`явлений на виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, на підставі чого було відкрито виконавче провадження №48774956.

23.11.2017 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу, на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Як визначено ч. 1, 6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404 VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Отже, так як державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу 23.11.2017 року, останній мав звернутися до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа до 23.11.2020 року.

Підпунктами 1, 2 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» було передбачено, що на період встановлення карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19): роботодавець може доручити працівникові, у тому числі державному службовцю, службовцю органу місцевого самоврядування, виконувати протягом певного періоду роботу, визначену трудовим договором, вдома, а також надавати працівнику, у тому числі державному службовцю, службовцю органу місцевого самоврядування, за його згодою відпустку; власником підприємства, установи, організації або уповноваженим органом може змінюватися режим роботи органів, закладів, підприємств, установ, організацій, зокрема щодо прийому та обслуговування фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Розділу ХІІ ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Згідно ст. 433 ч. 1 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Положення ст. ст. 124 та 129 Конституції України були розглянуті Конституційним Судом України, який у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду в справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права, як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів ("Брумареску проти Румунії").

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У п. 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Таким чином, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Враховуючи те, що постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 р. на усій території України з 12.03.2020 р. встановлено карантин, а також те, що рішення суду фактично не виконано, суд вважає можливим поновити строк для пре`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі №490/10985/13-ц за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.124, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 260, 261,268, 273, 352, 353, 354, 355, 433 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №490/10985/13-ц за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» () строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа від 16.12.2014 року у справі №490/10985/13-ц за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова