Справа № 184/1173/20
Номер провадження 2/184/26/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гукової Р.М,

за участю секретаря судового засідання Батрак Л.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

представника органу опіки та піклування Дола Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), третя особа: орган опіки та піклування Покровської міської ради Дніпропетровської області (Дніпропетровська обл.., м. Покров, вул..Центральна,48) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення участі у вихованні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Орджонікідзевський міський суд з позовною заявою до відповідача про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення участі у вихованні.

Свої позовні вимоги, з урахуванням уточнень, обґрунтовує тим, що він з 30.10.2010р. перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час шлюб між сторонами розірваний на підставі рішення Орджонікідзевського міського суду від 20.12.2019 року по цивільній справі № 184/2399/19. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати зі своєю матір`ю. На утримання сина на підставі судового наказу від 17.12.2019р., виданого Орджонікідзевським міським судом по справі № 184/2526/19, з позивача стягуються аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь ОСОБА_6 до досягнення дитиною повноліття.

Після розірвання шлюбу, позивач звернувся до органу опіки та піклування Покровської міської ради з приводу встановлення способу участі у вихованні малолітнього сина. Його заява була розглянута з урахуванням викладених ним та матір`ю дитини аргументів, вікових особливостей дитини, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини. Висновком органу опіки та піклування Покровської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Покровської міської ради від 27.05.2020 року за № 196, позивачу був встановлений порядок участі у вихованні малолітнього сина через спілкування з 16-30 годин щочетверга до 19-00 годин суботи за місцем проживання батька дитини.

Однак, відповідачка не виконує визначений порядок зустрічей батька з дитиною, тому позивач просить суд визначити його участь у вихованні дитини шляхом зустрічей з дитиною щоп`ятниці з 16:30 год. до суботи 19:00 год., а також під час літніх канікул, окрім зустрічей щоп`ятниці з 16:30 год. до суботи 19:00 год., протягом двох тижнів у літній період. Наведене стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач та її представник проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на те, що жодних перешкод у спілкуванні позивача з дитиною відповідач не чинить та не чинили, а також відповідач не заперечує проти їх спілкування у денний час доби, водночас вказує на те, що дитина повинна ночувати вдома, оскільки дитині необхідний спеціальний догляд у зв`язку із станом здоров`я, який батько не може надати.

Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні повністю підтримав висновок органу опіки та піклування Покровської міської ради, згідно якого встановлено наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5 , а саме: щоп`ятниці з 16:30 год. до суботи 20:00 год., а також в період осінніх, зимових, весняних та літніх канікул навпіл з матір`ю дитини ОСОБА_2 . При цьому повноважний представник вказав на те, що при прийнятті відповідного рішення органом опіки та піклування у повній мірі були дослідженні всі обставини, заслухані сторони, а також сімейний лікар, який вказав на відсутність перешкод у спілкуванні батька з дитиною.

Суд, вислухавши доводи позивача, заперечення відповідача та її представника, вислухавши пояснення представника органу опіки та піклування Покровської міської ради та свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач перебував з відповідачкою з 30.10.2010р. у зареєстрованому шлюбі про що у відділі ДРАЦС Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зроблено відповідний актовий запис №207.

Від цього шлюбу в них народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області Серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Шлюб виявився невдалим та рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2019 року шлюб був розірваний (а.с.7).

На підставі судового наказу від 17.12.2019р., виданого Орджонікідзевським міським судом по справі № 184/2526/19, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 на утримання дитини ОСОБА_5 стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Орджонікідзевського міського суду від 19.08.2020р. визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_7 (а.с.78-79).

Як стверджує позивач, відповідач не давала можливості спілкуватись йому зі своїм сином, тому намагаючись вирішити питання зустрічей з дитиною мирним шляхом, позивач звернувся до органу опіки та піклування Покровської міської ради з заявою про визначення порядку зустрічей батька з сином.

За результатами розгляду цієї заяви 27.05.2020 року орган опіки та піклування Покровської міської ради встановив наступний порядок зустрічей батька ОСОБА_1 з малолітньою дитиною ОСОБА_5 : з 16:30 год. щочетверга до 19:00 год. суботи (а.с.8).

Однак, як стверджує позивач, відповідач не виконує висновок органу опіки та піклування Покровської міської ради та усіляко намагається не надавати позивачу можливості спілкуватися зі своєю дитиною, що стало підставою для звернення останнього до суду.

У відповідності до приписів ст.1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст.3 даного нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічна норма зазначена у ст.15 ЦК України.

Отже, метою цивільного судочинства є саме захист прав особи, а підставою для їх захисту є порушення, невизнання або оспорювання цивільного права.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дітей від 20 листопада 1989 року (Ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.91р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За ст.9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Статтею 21 Конституції України проголошено вільність і рівність усіх людей у своїй гідності та правах. Ця вихідна конституційна засада конкретизована у статті 24 Конституції України: громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, не може бути привілеїв чи обмежень, в тому числі за ознаками статі. У частині 3 цієї статті Конституції України закріплено конституційні гарантії, якими забезпечується рівність прав жінки і чоловіка.

Так, з огляду на приписи ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що передбачено ст. 141 СК України та витікає зі змісту Конвенції про права дитини.

Відповідно до ст.152 Сімейного кодексу України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Згідно ст.155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 158 СК України, встановлено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом під час розгляду даної цивільної справи, органом опіки та піклування розглянуто заяву позивача щодо встановлення днів побачень із його малолітнім сином та встановлено відповідний графік.

Так, висновком органу опіки та піклування Покровської міської ради про встановлення способів участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вихованні дитини, малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27 травня 2020р. №196 встановлено наступний порядок участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина шляхом зустрічей з останнім з 16:30 год. щочетверга до 19:00 год. суботи (а.с.8).

Разом з тим, висновком органу опіки та піклування Покровської міської ради про встановлення способів участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вихованні дитини, малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25 листопада 2020р. №482 встановлено інший порядок участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина, а саме: щоп`ятниці з 16:30 год. до суботи 20:00 год., а також а період осінніх, зимових, весняних та літніх канікул навпіл з матір`ю дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.124).

Оскільки матір дитини не дотримувалась встановлених органом опіки та піклування днів побачень батька з дитиною, останній змушений був звернутися до суду, а відтак між сторонами наявний спір з цього приводу.

Наведене вище не спростоване відповідачем у судовому засіданні, оскільки остання неодноразово зазначала, що заперечує проти перебування дитини у батька у нічний час, що свідчить про невиконання рішення органу опіки та піклування, а отже наявність перешкод у позивача у спілкуванні із дитиною.

Крім того наявність перешкод батьку у спілкуванні з дитиною підтвердили у судовому засіданні свідки.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 вказав, що він є дідусем з боку батька. Стверджує, що він з сином особисто приїжджав до відповідачки з метою побачити дитину, але ОСОБА_2 побачитись з дитиною не надала можливості. По телефону також забороняє спілкуватися. Каже, що вони виконують всі рекомендації лікарів, однак з травня місяця відповідач відмовляє їм у побаченнях з онуком.

Крім того, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказала, що вона є хресною матір`ю доньки свідка. Вказує, що коли сторони розлучилися і у них були нормальні стосунки, то відповідачка дозволяла спілкуватися дитині з батьком. До судових засідань позивач кожну неділю брав сина до себе і відповідач перешкод не чинила.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 вказала, що вона є матір`ю відповідача. Стверджує, що коли сторони розійшлися, то в них була домовленість, що зять два рази на тиждень буде брати дитину до себе, а також на канікулах. Однак, приблизно одного року назад батько захотів бачитись з дитиною частіше. Так, був випадок, коли дитина захворіла, була підвищена температура тіла до 39 С і їм довелося вмовляти бабусю з дідусем щоб останні завезли дитину до лікаря. Крім того, зазначає, що фактично дитиною займаються бабуся з дідусем позивача. Крім того, онук хворіє частіше і довше у батька, оскільки вони не виконують рекомендацій лікарів та не належним чином лікують онука.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні вказав, що він проживає із сторонами в одному будинку та знає сторін. Стверджує, що сім`я хороша, ні чого поганого про них сказати не може.

Із наведених показань свідків вбачається, що фактично позивач спілкувався з дитиною, коли проти цього не заперечувала відповідач та не у дні та години, які були визначені рішенням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст..15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

При цьому в силу вимог ст..12 даного Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

На підставі викладеного, позовні вимоги позивача про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною підлягають до задоволення.

Згідно ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

У свою чергу, відповідно до ч.3 ст.157 СК України, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає: нормальному розвиткові дитини.

Приписами ст..159 СК України унормовано, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Вказаною нормою закону гарантовано право того з батьків, хто проживає окремо, на особисте побачення з дитиною, шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, місця та часу їхнього спілкування.

При вирішенні питання щодо встановлення днів побачень батька з дитиною, суд в першу чергу приймає до уваги інтереси дитини, зокрема як право останньої на спілкування з батьками, так і право на освіту. Як встановлено у судовому засіданні на даний час дитина відвідує шкільний навчальний заклад, а відтак у будь-якому разі при встановленні днів побачень з батьком повинна бути забезпечена реальна можливість дитині мати як час для виконання шкільних завдань протягом робочого тижня, так і час для відпочинку, а враховуючи визначення місця проживання дитини з матір`ю, суд приходить до висновку про недоцільність перебування дитини у нічний час у робочі дні тижня у батька, що призведе до невиправданих незручностей у підготовці дитиною домашніх завдань.

Так, суд вважає необхідним, враховуючи взаємовідносини сторін, принцип рівності прав батьків щодо спілкування з дитиною, враховуючи інтереси дитини, їх права та обов`язки, інтереси дитини, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, встановити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною до налагодження постійних стосунків між батьком та сином, які будуть базуватися на почуттях любові, взаєморозуміння та взаємному бажанні в спілкуванні, шляхом зустрічей щочетверга з 16:30 год. до 19:00 год. четверга, щоп`ятниці з 16:30 год. до 19:00 год. п`ятниці та щосуботи з 09:00 год. до 19:00 год. суботи за місцем мешкання ОСОБА_1 ; а також під час літніх канікул, окрім зустрічей щочетверга з 16:30 год. до 19:00 год. четверга, щоп`ятниці з 16:30 год. до 19:00 год. п`ятниці та щосуботи з 09:00 год. до 19:00 год. суботи, протягом двох тижнів у літній період з попереднім узгодженням з матір`ю дитини про точний час перебування дитини з батьком, оскільки суд вважає, що саме такий порядок буде відповідати інтересам дитини.

Також роз`яснити позивачу, що він має право в подальшому звернутися до суду щодо зміни порядку спілкування та способів участі у вихованні дитини.

Роз`яснити відповідачу, що вона не повинна перешкоджати в спілкуванні батька з сином.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Покровської міської ради Дніпропетровської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення участі у вихованні задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити порядок спілкування ОСОБА_1 з малолітнім сином - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 через зустрічі щочетверга з 16:30 год. до 19:00 год. четверга, щоп`ятниці з 16:30 год. до 19:00 год. п`ятниці та щосуботи з 09:00 год. до 19:00 год. суботи за місцем мешкання ОСОБА_1 ; а також під час літніх канікул, окрім зустрічей щочетверга з 16:30 год. до 19:00 год. четверга, щоп`ятниці з 16:30 год. до 19:00 год. п`ятниці та щосуботи з 09:00 год. до 19:00 год. суботи, протягом двох тижнів у літній період з попереднім узгодженням з матір`ю дитини про точний час перебування дитини з батьком.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25.03.2021р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Р. М. Гукова