Провадження № 2/127/4365/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01 жовтня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про звернення стягнення на нерухоме майно.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175, 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Так, у порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру (у тому числі про звернення стягнення на майно), яка подана фізичною особою, становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11350 грн).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову в позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі, якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Враховуючи, що позивачами пред`явлено позов майнового характеру, при цьому ціна позову не визначена, доказів щодо дійсної вартості майна суду не надано та в суду відсутня можливість встановлення такої ціни на день подання позову, суд вважає за необхідне попередньо визначити розмір судового збору в сумі 11350,00 грн.

Позивачу слід сплатити судовий збір відповідно до вищевказаних вимог закону, вказати ціну позову та зазначити і надати докази щодо дійсної вартості спірного нерухомого майна.

Сплата попередньо визначеної судом суми судового збору не позбавляє позивача обов`язку відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України визначити та вказати ціну позову, а також зазначити та надати докази в підтвердження дійсної вартості нерухомого майна.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору наступні: отримувач коштів: ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101; код ЄДРПОУ отримувача: 37979858; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку UA0002856.

Крім того, відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; 2) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 3) зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За вимогами ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. За змістом ст. 83 ЦПК України, докази додаються разом з поданням до суду позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З позовної заяви слідує, що позивач з посиланням на положення ст.1212 ЦК України, просить звернути стягнення на квартиру загальною площею 64,6 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , належну на праві власності ОСОБА_2 , зазначаючи про надання коштів його подружжям відповідачу в період з листопада 2013 року по 26.03.20214 в сумі 46000,00 доларів США для сплати пайових внесків у дольовому будівництві спірної квартири. Вказані кошти надані під розписку з умовою забезпечення виконання боргового зобов`язання заставою квартири.

Разом з тим, в обґрунтування заявлених вимог, позивач не зазначає та не надає доказів по обставинам укладення із відповідачем нотаріально посвідченого договору застави (іпотеки) нерухомого майна, як-то передбаченого законом, який би забезпечував виконання зобов`язань по позиці та передбачав можливість звернення стягнення на майно.

Не містить позовна заява зазначення й самого виду (способу) звернення стягнення на майно, на яке вказує позивач у заявлених вимогах.

Суд звертає увагу, що матеріально-правова вимога позивача до відповідача повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

У разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов`язальних правовідносин. Тобто, потерпіла особа обирає саме той засіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу та ґрунтується на законі.

Позивачу слід звернути увагу на положення чинного законодавства, зокрема правові норми, які регулюють порядок звернення стягнення на майно, зокрема в яких випадках проводиться звернення стягнення на майно за рішення суду та які для цього повинні бути підстави.

Отже, позивачу обираючи спосіб порушеного права необхідно визначитись із позовними вимогами конкретизувавши їх зміст, сплатити попередньо визначений судом розмір судового збору, вказати ціну позову з наданням в підтвердження щодо цього доказів реальної дійсної вартості нерухомого майна, а також зазначити докази в обґрунтування обставин наявності між сторонами правочину застави нерухомого майна.

Окремо слід зауважити на вказівку позивачем щодо джерела походження коштів позики, як-то спільних коштів його подружжя, однак сама позовна заява у зв`язку з цим не містить відомостей про іншого члена подружжя, як учасника справа, або повноважень на її представництво позивачем, з огляду на одноосібне звернення з цим позовом до суду.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на нерухоме майно - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Суддя