Провадження № 22-ц/802/365/21 Категорія: 39 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Маркет груп» про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ТзОВ «Трейд Маркет Груп» про стягнення заборгованості, яка виникла у зв`язку із невиконанням відповідачем укладеного з позивачем договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги (позики) від 20 липня 2015 року № 20/07/01-2015. Просив суд стягнути з відповідача 1071417 грн 87 коп. заборгованості за договором позики та понесені ним судові витрати в розмірі 8000 грн.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ТзОВ «Трейд Маркет Груп» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1071417 грн 87 коп. та судові витрати в розмірі 8000 грн.

У серпні 2020 року відповідач ТзОВ «Трейд Маркет Груп» звернулося із заявою про перегляд вказаного заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2017 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 вересня 2020 року заяву ТзОВ «Трейд Маркет Груп» про перегляд заочного рішення суду задоволено. Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2017 року скасовано, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТзОВ «Трейд Маркет груп» про стягнення заборгованості було залишено без руху.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2020 року постановлено позовну заяву ОСОБА_1 визнати неподаною та повернути позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати вказану ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції, скасувавши заочне рішення і призначивши справу до розгляду, безпідставно залишив його позовну заяву без руху та зобов`язав надати оригінал договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги (позики), завірена ксерокопія якого знаходиться у матеріалах справи, хоча не був позбавлений можливості дати правову оцінку щодо належності і допустимості зазначеного доказу під час розгляду справи по суті.

Крім того, на його думку, суд порушив норми цивільного процесуального права, прийнявши рішення повернути йому позовну заяву, хоча у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали послався на вимоги п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не були усунені недоліки, вказані в ухвалі від 15 жовтня 2020 року, про залишення після скасування заочного рішення, поданої ним позовної заяви без руху, а саме не надання останнім оригіналу договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги (позики), копія якого наявна в матеріалах справи.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТзОВ «Трейд Маркет груп» про стягнення заборгованості було залишено без руху для усунення недоліків заяви, а саме надання суду оригіналу договору позики, копія якого наявна в матеріалах справи.

Ухвалою від 17 грудня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області, зіславшись на вимоги п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, постановив вважати позовну заяву ОСОБА_1 неподаною та повернув її позивачу.

Статтею 189 ЦПК України визначено, що завданням підготовчого провадження, є зокрема, остаточне визначення предмету спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, вчинення дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно частини другої статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема, може роз`яснити учасникам справи, які обставини входять до предмету доказування, які докази можуть бути подані тим чи іншим учасником справи, з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12 червня 2009 року, подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Отже, вказаними нормами процесуального права встановлено, що всі питання, які виникають щодо процедури проведення судового засідання, в тому числі щодо з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, можуть і мають бути вирішенні в підготовчому судовому засіданні.

Таким чином, на думку колегії суддів, постановлення судом першої інстанції ухвали про залишення позовної заяви без руху, після скасування заочного рішення суду, для надання позивачем оригіналу письмового доказу, копія якого є в матеріалах справи, порушує встановлений процесуальним законодавством порядок вирішення питання про надання належних та допустимих доказів. Також апеляційний суд вважає за потрібне вказати, що питання про доведеність порушеного права чи інтересу позивача вирішується за результатами розгляду справи по суті. У судовому засіданні, де суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який наявний у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу, враховує їх належність, допустимість і достовірність.

За наведених обставин, на думку колегії суддів, оскаржувану ухвалу слід вважати такою, що постановлена судом з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до положень ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином оскаржувана ухвала, як така, що не відповідає вимогам процесуального закону та перешкоджає подальшому провадженню у справі підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2020 року скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді