Справа № 604/84/21
Провадження № 2-о/604/12/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області
в складі:
головуючого судді Сташківа Н.Б.
за участю:
секретаря судового засідання Гамана В.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , адреса реєстрації, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -
ВСТАНОВИВ:
Заявник, від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Кулеба І.І., звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документів, зокрема: військового квитка НОМЕР_1 , виданого 20 жовтня 1978 року Ленкоранським об`єднаним Міським воєнним комісаріатом Азербайджанської ССР на ім`я « ОСОБА_1 ; трудової книжки НОМЕР_2 , виданої 01 червня 1981 року на ім`я « ОСОБА_1 , диплома НОМЕР_3 виданого 31 березня 1982 року на ім`я « ОСОБА_1 », трудової книжки НОМЕР_4 , виданої 05 травня 1982 року на ім`я « ОСОБА_1 », трудової книжки колгоспника НОМЕР_5 , виданої 21 листопада 1985 року на ім`я « ОСОБА_1 ».
Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 у жовтні 2020 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області для призначення пенсії по віку. Зокрема у військовому квитку та в трудових книжках колкоспника його по батькові зазначено ОСОБА_2 », що не відповідає його паспортним даним «Магерам огли». У зв`язку з допущеними розбіжностями заявнику відмовлено у призначенні пенсії. Факт перебування на службі,а також те, що ОСОБА_1 дійсно був членом колгоспу «Іскра» с. Воробіївка з жовтня 1983 року по вересень 1991 року та з вересня 1997 року по лютий 2002 року підтверджується відповідним довідками, проте внести виправлення на даний час у вище вказані документи неможливо. Зважаючи на те, що єдиним способом поновлення права заявника є встановлення факту належності документів - просить заяву задовольнити.
Ухвалою судді Підволочиського районного суду від 02 лютого 2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження.
В судове засідання заявник, будучи повідомленим про дату і час розгляду справи, не з`явився, представник заявника подала заяву з проханням справу слухати у їх відсутності, заявлені вимоги просить задовольнити.
Заінтересована особа - представник Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області подала заперечення, у якому просить у задоволенні заяви відмовити, мотивуючи тим, що у заяві не зазначено жодних доказів, які б підтверджували, що трудова книжка серії НОМЕР_2 , видана 01 червня 1981 року на ім`я « ОСОБА_1 , трудова книжка НОМЕР_4 , видана 05 травня 1982 року на ім`я « ОСОБА_1 », трудова книжка колгоспника НОМЕР_5 , видана 21 листопада 1985 року на ім`я « ОСОБА_1 » належать саме заявнику. Крім того, як убачається із змісту заяви, встановлення факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме права на пенсію, що у відповідності до Постанови Пленуму ВС України № 5 від 31 березня 1995 року є підставою для відмови в прийняття заяви до розгляду в окремому провадженні.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.
З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до вимог ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно із вимогами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті.
В судовому засіданні судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_6 , виданого 29 червня 2006 року, прізвище ім`я та по-батькові заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У відповідності до довідки, виданої Підволочиським районним територіальним центром комплектування та соціальної політики 04 січня 2021 року № 1, ОСОБА_1 , 1959 року народження, дійсно проходив військовому службу в Збройних силах в період з 26 жовтня 1978 року по 18 грудня 1980 року. Підстава в/к НЗ 3700433, облікова картка.
Згідно довідки, виданої 10 вересня 2020 року № 237, ОСОБА_1 перебував членом колгоспу «Іскра» с. Воробіївка з жовтня 1983 року по вересень 1991 року та з вересня 1997 року по лютий 2002 року. Довідка видана на підставі книги нарахування заробітної плати за 1983-1986,2002 роки, книги обліку трудового стажу за 1987-2001 роки.
З довідки, виданої 15 вересня 2020 року № 658 архівним відділом Підволочиської РДА колгосп «Іскра» організований в січні 1981 року. В 1992 році на загальних зборах уповноважених членів колгоспу було прийнято рішення про перейменування колгоспу «Іскра» на «Перше грудня», в подальшому - на «Ранок». У 1996 році усі колгоспи реорганізувались у КСГП. У 2000 році КСГП «Ранок» реорганізувалось у ТОВ «Ранок».
Також судом встановлено, що військовий квиток НЗ 3700433, трудова книжка НОМЕР_2 , диплом НОМЕР_3 , трудова книжка НОМЕР_4 , трудова книжка колгоспника НОМЕР_5 ,- видані на ім`я « ОСОБА_1 ».
Як убачається з листа Головного управління пенсійного фонду в Тернопільській області від 28 січня 2021 року ОСОБА_1 повідомлено, що його документи, подані із заявою про призначення пенсії за віком від 16 жовтня 2020 року,- не прийнято у зв`язку з відсутністю необхідних документів, зокрема через те, що у пред`явлених документах запис по батькові особи « ОСОБА_3 » не збігається із паспортними даними.
Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно п.12 постанови Пленуму при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким чином судом встановлено, що трудова книжка НОМЕР_2 , видана 01 червня 1981 року на ім`я « ОСОБА_1 , диплом НОМЕР_3 виданий 31 березня 1982 року на ім`я « ОСОБА_1 », трудова книжка НОМЕР_4 , видана 05 травня 1982 року на ім`я « ОСОБА_1 », трудова книжка колгоспника НОМЕР_5 , видана 21 листопада 1985 року на ім`я « ОСОБА_1 » належать заявнику ОСОБА_1 , проте запис по-батькові, що зазначений в даних документі, не збігається з записом по-батькові цієї особи у паспорті громадянина України, внаслідок чого заявник позбавлений можливості щодо виникнення юридичних наслідків у майбутньому, зокрема виникнення права на отримання пенсії за віком.
Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що для заявника важливо не саме одержання документа, а оформлення особистих чи майнових прав, які випливають з цього факту, суд приходить до переконання, що заява ОСОБА_1 в частині встановлення факту належності йому правовстановлюючих документів: трудової книжки НОМЕР_2 , виданої 01 червня 1981 року на ім`я « ОСОБА_1 , диплома НОМЕР_3 виданого 31 березня 1982 року на ім`я « ОСОБА_1 », трудової книжки НОМЕР_4 , виданої 05 травня 1982 року на ім`я « ОСОБА_1 », трудової книжки колгоспника НОМЕР_5 , виданої 21 листопада 1985 року на ім`я « ОСОБА_1 » - є підставною та підлягає до задоволення, оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.
Разом з тим, згідно ч.3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають .
За таких обставин, заява щодо належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військового квитка НОМЕР_1 , виданого 20 жовтня 1978 року Ленкоранським об`єднаним Міським воєнним комісаріатом Азербайджанської ССР на ім`я « ОСОБА_1 - не підлягає задоволенню, оскільки згідно ч.3 ст. 315 ЦПК України така вимога не підлягає розгляду в окремому провадженні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3-5,10, 19, 247, 259, 293, 294, 263-265, 315, 316, 319, 352, 354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , адреса реєстрації: с. Воробіївка Підволочиського району Тернопільської області, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, юридична адреса: м. Тернопіль Майдан волі, 3, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити частково.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документів, зокрема: трудової книжки НОМЕР_2 , виданої 01 червня 1981 року на ім`я « ОСОБА_1 , диплома НОМЕР_3 виданого 31 березня 1982 року на ім`я « ОСОБА_1 », трудової книжки НОМЕР_4 , виданої 05 травня 1982 року на ім`я « ОСОБА_1 », трудової книжки колгоспника НОМЕР_5 , виданої 21 листопада 1985 року на ім`я « ОСОБА_1 ».
В задоволенні іншої частини заяви про встановлення факту відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя - підпис
Згідно з оригіналом:
Суддя Підволочиського районного суду
Тернопільської області Сташків Н.Б.