Справа № 159/2462/21
Провадження № 2/159/765/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 жовтня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

з участю секретаря Посполітак Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання майна,

в с т а н о в и в:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

28 квітня 2021року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення 4421 грн. 69 коп. коштів на утримання спільної квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником Ѕ частки квартири, її недієздатна дочка ОСОБА_3 власником 1/4, відповідач - ј частки цієї квартири. Останній будь-яких витрат на утримання майна не несе, усі комунальні послуги, в тому числі з обслуговування будинку та опалення квартири позивач оплачує самостійно. За період з квітня 2020 року по березень 2021 року нею оплачено 4087 грн. 14 коп. послуг за обслуговування будинку та 13599 грн. 62 коп. послуг з теплозабезпечення. Вважає, що з відповідача у її користь підлягають стягненню ј оплачених нею комунальних послуг. Також просить стягнути судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не подав. Згідно зі ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 подала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 30 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Квартира АДРЕСА_2 , належить на праві спільної часткової власності позивачу ОСОБА_1 (1/2 частки), відповідачу ОСОБА_2 (1/4 частки), та ОСОБА_3 (1/4 частки). Такі обставини стверджуються наявними у матеріалах справи копіями Свідоцтва про право власності на житло від 21 червня 2004 року, виданого Волинським обласним бюро технічної інвентаризації; Договору дарування частки у праві власності на квартиру від 05 вересня 2019 року; Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05 вересня 2019 року.

За період з квітня 2020 року по березень 2021 року позивач ОСОБА_1 понесла витрати на утримання квартири на АДРЕСА_1 , а саме: 4087 грн. 14 коп. - за обслуговування багатоквартирного будинку; 13599 грн. 62 коп. за послуги теплозабезпечення квартири, що підтверджується копіями рахунків комунальних підприємств та квитанцій банку про оплату комунальних послуг.

V. Оцінка суду.

Статтею 322 ЦК України визначено обов`язок власника майна утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6-1, п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі. Індивідуальний споживач це фізична особа, яка є співвласником нерухомого майна та отримує житлово-комунальну послугу, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч. 4 ст. 544 ЦК України).

Зміст наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування. Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18).

Судом встановлено, що сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , відповідно до закону зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Позивач ОСОБА_1 самостійно у повному розмірі оплатила житлово-комунальні послуги за період з квітня 2020 року по березень 2021 року на загальну суму 17686 грн.76 коп., тобто виконала солідарний обов`язок щодо утримання спільного нерухомого майна, відповідно має право на відшкодування понесених витрат.

Зважаючи на розмір частки відповідача на квартиру, з нього на користь позивача підлягає стягненню ј сплачених витрат на утримання квартири, що складає (17686 грн.76 коп. : 1/4 = 4421 грн. 69 коп.).

Щодо розподілу судових витрат.

За змістом статей ст. 133, ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалами даної справи вбачається, що між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Гарбарчук Н.М. укладено договір про надання правової допомоги. Крім цього, квитанцією від 23.04.2021 року доводиться та обставина, що ОСОБА_1 сплатила адвокату кошти в загальній сумі 1000 грн. на оплату правничої допомоги.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесені і документально підтверджені останнім судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 грн. та витрати з оплати правничої допомоги в розмірі 1000 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 76 - 81, 141, 247, 274 - 278, 280, 282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання майна задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4421 (чотири тисячі чотириста двадцять одну) гривню 69 коп. коштів, сплачених за житлово-комунальні послуги з утримання квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі: судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний мономер НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 11 жовтня 2021 року.

Головуючий: В.О.Лесик