Провадження №4-с/523/7/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2021 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді - Малиновського О.М.,

при секретарі - Кащавцевої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одесі, скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кобилко Вікторії Степанівни щодо розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В

Представник ОСОБА_1 адвокат Шепітко Г.І. звернувся до суду зі скаргою та просить визнати неправомірним та скасувати розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 16.11.2020року складеного державним виконавцем Першого Суворовського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кобилко В.С. в рамках ВП №60911670, зобов`язавши державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02.12.2015 року у справі №523/9947/15ц.

Скарга мотивована тим, що на примусовому виконанні державного виконавця перебував виконавчий лист №523/9947/15ц, виданий на підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 18.02.2016року (ВП№50845130). В процесі його виконання у боржника утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 51 115,56 грн. За заявою стягувача від 07.08.2019року про повернення виконавчого листа без подальшого його виконання, державним виконавцем винесено постанову від 22.10.2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу. 18.12.2019року представником ОСОБА_1 було повторно надіслано заяву про виконання судового рішення за виконавчим листом №523/9947/15ц та державним виконавцем відкрито виконавче провадження №60911670. Згідно відповіді державного виконавця на заяву представника ОСОБА_1 сума заборгованості в рамках виконавчого провадження станом на 16.11.2020року складає 48 183,20 гривень. На думку заявника, державний виконавець при проведенні розрахунку не врахував тієї обставини, що на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа заборгованість по аліментам не була сплачена, а тому проведений розрахунок від 16.11.2020року є невірним та не відповідає вимогам закону. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Розгляд скарги відбувався в судових засіданнях.

17.12.2020 року розгляд скарги відкладений, для повідомлення про слухання справи заінтересованої особи ОСОБА_2 .

16.02.2021 року розгляд скарги відкладений, через витребування доказів по справі, а саме матеріалів виконавчих проваджень по виконанню виконавчого листа №523/9947/15ц ВП№50845130, №60911670, з Першого Суворовського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

16.03.2021 року розгляд скарги відкладений, через не надання доказів по справі(матеріалів виконавчого провадження), зокрема ВП№50845130.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Від його представника ОСОБА_3 на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Перший Суворовський відділ ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не забезпечив явки свого представника в судове засідання.

В матеріалах справи наявні заперечення, у яких державний виконавець просить відмовити у задоволенні скарги з тих підстав, що під час проведення виконавчих дій зокрема проведення розрахунку заборгованості по аліментам державний виконавець діяв в рамках закону без порушень прав та свобод заявника.

Заінтересована особа ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, повідомлялась судом про слухання справи шляхом направлення смс-повідомлення.

На підставі ч. 2 ст. 450 ЦПК України суд проводить розгляд справи без участі державного виконавця та боржника, які про час та місце призначених судових засідань повідомлявся належним чином. Учасники процесу у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, їх неявка відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Згідно з ч 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали виконавчих проваджень ВП№50845130 та ВП№ 60911670, оцінивши зібрані у матеріалах справи докази, суд прийшов до наступного висновку.

Так, матеріалами справи встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02.12.2015 р. по справі №523/9947/15ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частині зі всіх видів заробітків щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення сином ОСОБА_6 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , з наступним стягненням у розмірі 1/4 частині зі всіх видів заробітків щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ОСОБА_7 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .На виконання зазначеного рішення суду Суворовським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист № 523/9947/15ц від 18.02.2016 р., який було пред`явлено до виконання.

Порядок стягнення аліментів органами ДВС визначається Законом України Про виконавче провадження, Інструкцією про проведення виконавчих дій та іншими нормативно - правовими актами. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Згідно з частиною другою статті 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Згідно з ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначає порядок стягнення аліментів державним виконавцем при виконанні рішення суду, згідно якої виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

Згідно з п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Мін`юсту від 02.04.2012 року №512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Матеріалами виконавчого провадження №50845130 встановлено.

Постановою державного виконавця Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Федорченко Л.В.від 14.04.2016 р. було відкрито виконавче провадження.

В процесі проведення виконавчих дій державним виконавцем кожен місяць складався розрахунок заборгованості по аліментам.

Згідно розрахунку від 01.08.2019 року проведеного державним виконавцем Загризло В.П. встановлено, що заборгованість по виконавчому листу №523/9947/15ц виданого Суворовським райсудом м.Одеси 18.02.2016р., станом на 01.08.2019 року складає 0.00 гривень. Слід зазначити, що даний розрахунок сторонами виконавчого провадження оскаржений не був.

07.08.2019року від стягувача надійшла заява про повернення виконавчого документа без подальшого виконання.

Постановою державного виконавця Загризлою В.П. 22.10.2019року виконавчий документ № 523/9947/15 від 18.02.2016 року повернуто стягувачу ОСОБА_1 . Виконавчий лист № 523/9947/15, який було повернуто, на зворотній стороні містить відмітку державного виконавця, що станом на 01.08.2019р. заборгованість по аліментам відсутня. Даний виконавчий лист було отримано стягувачем.

19 грудня 2019 року головним державним виконавцем Першого Суворовського відділу ДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області за заявою ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 523/9947/15 від 18.02.2016 року виданого Суворовським районним судом м.Одеси (ВП№60911670).

22.10.2020р. представник заявника звернувся до Першого Суворовського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з заявою про надання розрахунку по сплаті аліментів.

16.11.2020року державним виконавцем Кобилко В.С. складено розрахунок по сплаті аліментів, яким за період з 01.08.2019року по 01.11.2020рік була визначена заборгованість по аліментам у ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 у розмірі 48 183,20 гривень.

Тобто, держаний виконавець під час складання розрахунку від 16.11.2020р. виходив з наявного в матеріалах виконавчого провадження №50845130 розрахунку від 01.08.2019р., згідно якого заборгованості по аліментам станом на 01.08.2019р. була відсутня, а тому жодних правових підстав для нарахування додаткової заборгованості по аліментам у розмірі 51 115,56 грн., яка нібито виникла до 01.08.2019р. у державного виконавця станом на 16.11.2020р. не було.

Таким чином, дослідивши матеріали виконавчих проваджень, суд приходить до висновку, що в процесі проведення виконавчих дій державними виконавцями було дотриманого вимоги закону щодо порядку проведення розрахунків по заборгованості по сплаті аліментів, а матеріали виконавчих проваджень не містять жодних відомостей щодо оскарження стягувачем розрахунку заборгованості складеного державним виконавцем станом на 01.08.2019р..

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Зі сторони заявника суду не наданого жодного належного доказу в обґрунтування внесеної заяви, сама заява містить перелік дій державного виконавця в процесі примусового виконання рішення суду та посилання на скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця щодо розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 22.05.2018р. При цьому, судом не можуть бути прийняті до уваги посилання заявника на скаргу, як на підставу скасування розрахунку по заборгованості від 16.11.2020р., оскільки розгляд такої скарги стосується іншого періоду стягнення аліментів.

З`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку що державний виконавець під час складання розрахунку по заборгованості від 16.11.2020року діяла в рамках закону «Про виконавче провадження», її дії були правомірними, а тому підстави для здійснення перерахунку заборгованості по аліментам відсутні.

Керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України,

У Х В А Л И В

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кобилко Вікторії Степанівни щодо розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеської апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали.

Повну ухвалу складено та підписано 02 квітня 2021року.

Суддя