Справа № 192/1572/18
Провадження № 2/192/31/21
РІШЕННЯ

Іменем України

23 березня 2021 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Стрельникова О.О.

за участю: секретаря судового засідання - Корота Л.С.,

представника позивача - адвоката Стрельник Н.М.,

законного представника позивачки - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в особі законного представника ОСОБА_1 до Новопокровської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , яка на час смерті була зареєстрована у належному ОСОБА_4 на праві власності квартирі АДРЕСА_1 .

Не зважаючи на реєстрацію ОСОБА_5 з 2013 року проживала разом з ОСОБА_4 та його сім`єю в будинку АДРЕСА_2 , оскільки хворіла та необхідна була медична допомога, у зв`язку з цим саме за цією адресою з 2013 року по день смерті ОСОБА_5 отримувала медичні послуги та медичну допомогу.

В липні місяці 2018 року ОСОБА_4 перебирав речі, які залишилися після смерті його матері і знаходилися в квартирі АДРЕСА_1 та серед них знайшов заповіт складений ОСОБА_5 ще в 2009 році на його ім`я, оригінал акту на право приватної власності на землю площею 6,020 га розташованої на території Павлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області.

Про те, що ОСОБА_5 в 2001 році приватизувала земельну ділянку, ОСОБА_4 не було відомо, а дізнався він про це в липні 2018 року.

Після смерті матері ОСОБА_4 - ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 6,020 га, яка розташована на території Павлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області.

ОСОБА_4 звернувся із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину після смерті матері до приватного нотаріуса Кам`янського МНО. 20 липня 2018 року постановою приватного нотаріуса в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини йому було відмовлено у прийнятті заяви.

ОСОБА_4 є єдиним спадкоємцем за законом та заповітом вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки не знав про існування спадкового майна, тому просив встановити додатковий строк на прийняття спадщини.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засідання позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Законний представник позивачки ОСОБА_3 в судовому засідання позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві

Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 161, 162).

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2020 року у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_4 (а.с. 41), залучено в якості правонаступників померлого позивача його спадкоємців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в особі законного представника ОСОБА_1 (а.с. 44).

Суд, заслухавши представника позивача, законного представника позивачки, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №012244 від 28 грудня 2001 року, ОСОБА_5 належить земельна ділянка площею 6,020 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Павлівської сільської ради (а.с. 11).

Як вбачається з заповіту, посвідченого державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори 02 жовтня 2009 року, ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповідала належні їй всі права та обов`язки, а також все інше майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право - ОСОБА_4 (а.с. 12).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 16 лютого 2015 року, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Згідно заяви до приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу від 20 липня 2018 року, ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 122).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 липня 2018 року приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Жидкова В.Ю., відмовлено ОСОБА_4 у подачі заяви про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини (а.с. 148).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України - якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в свій постанові «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Подібна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18).

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як вбачається з позовної заяви, поважною причиною пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, позивачі, вказують, те, що ОСОБА_4 дізнався про наявність заповіту на його ім`я та наявність спадкового майна лише в липні 2018 року, але будь-яких доказів, на підтвердження вказаного суду не надають.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наведена позивачами причина, яка при цьому не доведена суду належними доказами, пропуску строку на подання заяви на прийняття заяви про спадщини не є поважною і тому вимоги позивачів про надання додаткового строку для подання заяви є безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 КПК України, покладаються на позивачів.

На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1218, 1233, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 78, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволені позову ОСОБА_2 , який мешкає: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , в особі законного представника ОСОБА_1 , яка мешкає: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 до Новопокровської селищної ради, яка розташована: смт Новопокровка, Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Миру, буд. 11, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04339646 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок позивачів.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 31 березня 2021 року.

Головуючий: суддя Стрельников О.О.