Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року Новотроїцький районний суд

Херсонської області

в складі: головуючого судді - Решетова В.В.

секретар судового засідання - Сушко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новотроїцьке Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про встановлення батьківства, посилаючись не те, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новий Азов Генічеького району Херсонської області. Її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , але оскільки батьки не перебували в зареєстрованому шлюбі, реєстрація її народження та запис про батька були здійснені на підставі ч.2 ст. 55 КпШС УРСР. 26.05.1990р. виконавчим комітетом Озерянської сільської ради Генічеського району Херсонської області було складено актовий запис № 10 про державну реєстрацію мого народження, в якому її батьком записаний ОСОБА_5 . Аналогічний запис про батька міститься в свідоцтві про її народження. Батьки позивача перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали разом, вели спільне господарство, ще до її народження і підтримували шлюбні відносини до смерті. Вони всі проживали однією сім`єю та були зареєстровані в АДРЕСА_1 , мали спільний побут. При житті ОСОБА_4 визнавав її своєю донькою, утримував, займався вихованням та піклувався про неї протягом всього свого життя. З приводу того, що ОСОБА_4 не був записаний у її свідоцтві про народження як батько, у неї не виникало жодних питань, оскільки вона знала, що батьки не були офіційно одруженими, але вона завжди знала, що ОСОБА_4 - її рідний батько, і він завжди визнавав це. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина. 16.10.2018р. вона як донька померлого звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Штогріною Н.Л. було заведено спадкову справу № 157/2018. Крім неї, заяву про прийняття спадщини 28.10.2019р. подала ОСОБА_2 - також донька померлого. Інші спадкоємці заяв про прийняття спадщини не подавали, спадщину не прийняли. 31.10.2019р. приватним нотаріусом Штогріною Н.Л. їй було направлено лист з проханням надати рішення суду про встановлення юридичного факту родинних відносин з ОСОБА_4 з метою оформлення свідоцтва про її право на спадщину. Тому для отримання свідоцтва про право на спадщину у неї виникла необхідність встановити факт батьківства в судовому порядку. Просила встановити факт, що ОСОБА_4 є її батьком та внести відповідні відомості до її актового запису про народження.

В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Аворник Л.В. позовну заяву підтримали повністю та просили її задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеним в позові.

Відповідач та її представник адвокат Гринечко С.Б. позовні вимоги не визнали, надали відзив, в якому вказали, що батьками відповідача є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які у 1987 році приїхали до с. Новий Азов та проживали разом, вели спільне господарство, чекали на третю дитину та мали спільний побут. Ці факти підтверджуються свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про її народження та народження її сестри ОСОБА_2 , рішенням Генічеського районного суду від 26.07.1990 року №2-458/1990, довідкою Генічеської ЦРЛ від 15.01.2020 року, відповіддю Озерянської сільської ради про реєстрацію місця проживання з 1987 року по 1993 рік, ці документи доводять, що ОСОБА_27 жили разом, вели спільний побут та перебували у офіційному шлюбі та спростовують доводи позивача що її матір ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали разом ще до народження ОСОБА_1 . Виникає питання чому ОСОБА_4 за життя не визнав позивача своєю донькою, якщо вони дійсно проживали разом та вели спільне господарство. Мати позивача була одружена з іншим чоловіком ОСОБА_8 , який і записаний батьком позивача, та відомості щодо розірвання шлюбу до цього часу відсутні. Просили відмовити в задоволення позову.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що вона народилась в с.Новий Азов Генічеського району та добре знає родину ОСОБА_10 , так як проживала неподалік від їх помешкання. Мати ОСОБА_3 та батько ОСОБА_4 працювали на фермі. У матері позивача було троє дітей, з них двоє від першого шлюбу та ОСОБА_11 від співмешкання з ОСОБА_4 , який приїхав до них в село наприкінці 80-х років та став проживати в будинку ОСОБА_3 де і прожив до кінця життя. ОСОБА_4 є дійсно батьком позивача, він визнавав її за життя, всім казав, що це його донька, піклувався про неї, виховував, разом святкували родинні свята. У ОСОБА_4 було троє дітей, двоє від першого шлюбу і ОСОБА_11 від спільного проживання з ОСОБА_3 , з якою вів спільне господарство, мав спільний побут та взаємне піклування.

Свідок ОСОБА_12 , суду показала, що вона проживає в с. Новий Азов з 1989 року. З ОСОБА_3 вона працювала разом на фермі, а ОСОБА_13 коли був ще колгосп, працював електриком, пізніше перейшов працювати на ферму. На момент коли вон приїхала до села ОСОБА_13 вже проживав з ОСОБА_3 в одному будинку, вели спільне господарство, пізніше народилась ОСОБА_11 , яку він з бабусею забирала з лікарні. Він за життя визнав її своєю донькою, піклувався за нею , виховував. Як ОСОБА_3 так і ОСОБА_4 мали по двоє дітей від перших шлюбів, а самі проживали все життя у цивільному шлюбі, вели спільне господарство, мали худобу, птицю, город, проживали як звичайна сім`я, сварок у них не було. ОСОБА_13 називав донькою ОСОБА_14 , гарно до неї ставився. Його похороном займалась ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_6 , яка є матір`ю відповідача, суду показала, що в 1987 році вона зі своїм чоловіком ОСОБА_4 приїхала в с. Новий Азов та працювала там фельдшером. В 1988 році у них народилась донька ОСОБА_16 1992 році вона виїхала з с. Новий Азов та в 1994 році розлучилась з ОСОБА_4 . До 1992 року ОСОБА_4 проживав разом з нею постійно. В цей час в селі проживала сім`я ОСОБА_17 . Після того як вона виїхала з села ОСОБА_4 почав проживати разом з ОСОБА_18 працював на фермі, а ОСОБА_19 була старшою за нього. Мої діти інколи спілкувались з батьком ОСОБА_4 , але з 2000 року вже не бачились, вона навіть не знала, що ОСОБА_4 помер. Під час спільного проживання з ОСОБА_4 останній зловживав спиртними напоями.

Оцінюючи кожен аргумент, наведений сторонами, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставинах, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 02.05.2018 року підтверджено факт народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де матір`ю вказано ОСОБА_3 , а батьком ОСОБА_5 .

Свідоцтвом про смерть підтверджено факт смерті ОСОБА_20 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач зверталась до приватного нотаріуса Штогріної Н.Л. з заявою про отримання спадщини після смерті батька ОСОБА_20 , але листом від 31.10.2019 року №1121/02-14 їй було надано час на підтвердження факту родинних відносин з ОСОБА_20 /а.п. /.

Відповідно до повторного свідоцтва про розірвання шлюбу від 27.09.2016 року серії НОМЕР_2 , шлюб між ОСОБА_20 та ОСОБА_6 розірвано 29.06.1994 року /а.п. 36/, що підтверджується також Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 28.09.2016 року №8 /а.п. 37/.

З свідоцтв про народження від 28.09.2016 року серії НОМЕР_3 ОСОБА_21 та свідоцтва серії НОМЕР_4 від 12.06.2013 року ОСОБА_2 їх батьком є ОСОБА_20 /а.п. 38, 39/.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 03.10.2019 року №653/3948/18 підтверджено, що батько ОСОБА_22 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та на момент смерті проживав окремо від неї /а.п. 48/.

Довідкою КНП Генічеської ЦРЛ від 15.01.2020 року №2 підтверджено факт роботи ОСОБА_6 з 16.07.1987 року по 28.02.1990 року на посаді завідувача Ново-Азовським ФАП. За вказаний період знаходилась у відпустках по догляду за дитиною до одного року з 19.09.1988 року по 25.07.1989 рік /а.п. 88/.

Окрім цього відповідно до довідки Озерянської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 18.02.2020 року №02-01/47 ОСОБА_23 була зареєстрована в с.Новий Азов З 09.10.1987 року по 23.09.1993 рік /а.п. 90/.

З світлин на яких відображено події життя ОСОБА_3 , ОСОБА_20 та ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи вбачаються родинні відносини позивача ОСОБА_1 з її батьком ОСОБА_20 /а.п. 100-107/.

Відповідно до повідомлення органу ДРАЦС м. Генічеськ від 09.09.2020 року №1603/162-20, у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актового запису про шлюб №2 від 01.06.1978 року, складеного виконавчим комітетом Озерянської сільської ради Геніечського району Херсонської області на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . В актовому записі відсутня відмітка про розірвання шлюбу. Подружжя мають спільних дітей - ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_8 /а.п. 170/.

З цієї інформації вбачається, що в шлюбі ОСОБА_8 та ОСОБА_3 не було інших дітей окрім вище вказаних, а тому твердження відповідача що батьком позивача є перший чоловік її матері суд відкидає, як не правдиві.

Відповідно до довідки Озерянської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 18.11.2020 року №02-01/377 за адресою АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані громадяни: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 1986 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , з 1989 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1990 року по теперішній час /а.п. 196/.

Вказана довідка суперечить відомостям домової книги /а.п. 204-207/ про реєстрацію ОСОБА_20 за іншою адресою з 1988 року по 2006 рік. Тому відомості довідки судом до уваги не приймаються. Разом з тим адреса реєстрації не спростовує встановленого судом іншого фактичного місця проживання ОСОБА_20 .

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу Україну при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (надалі - Постанова № 3) при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім`ю України (надалі - КпШС України), беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують батьківство ОСОБА_20 щодо ОСОБА_1 , в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства ОСОБА_20 та матір`ю позивача до її народження та після її народження, спільне виховання або утримання ними дитини, такі факти знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи зокрема з показів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , які є особами не зацікавленими, суду показали, що ОСОБА_20 проживав з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік та жінка з 1989 року, вели спільне господарство, мали спільний будинок та народили дитину ОСОБА_1 , яку за життя ОСОБА_20 визнав своєю донькою.

До показів свідка ОСОБА_6 суд відноситься критично, з огляду на те, що вона є матір`ю відповідача та є особою зацікавленою.

З огляду на те, що ОСОБА_1 народилася, ІНФОРМАЦІЯ_1 , при вирішенні питання встановлення факту батьківства необхідно виходити з положень ст. 53, 55 КпШС України, оскільки дитина народилася до набрання чинності Сімейним кодексом України.

У відповідності до ст. 53 КпШС України, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і ймовірним батьком до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно зі ст. 55 КпШС України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» від 12.06.1998 року за № 16, згідно зі ст. 53 КпШС України, підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. У необхідних випадках суд для з`ясування питань, пов`язаних із походженням дитини, може з урахуванням обставин справи призначити відповідну судову експертизу.

Пунктом 5 Постанови №3 визначено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

За ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Положеннями ст.135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

У відповідності до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Статтею 161 КпШС України визначено, що виправлення помилок і внесення змін в записи актів громадянського стану може провадитися на підставі судового рішення.

Оскільки ОСОБА_20 є батьком ОСОБА_1 , проте відомості про нього, як батька дитини, не вносилися у свідоцтвах про її народження, тому відповідно до ст. 134 СК України необхідно внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 щодо батьківства ОСОБА_20 .

Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах, що мають юридичне значення», передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих стороною доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, врахувавши ту обставину, що у позивача відсутній юридичний родинний зв`язок з батьком, а це унеможливлює в подальшому реалізацію її спадкових прав, дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість вимог ОСОБА_1 , у зв`язку з чим її позов про встановлення факту батьківства підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 247, 258, 263, 265, 315, 354 п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, ст.53 КпШС, Пленумом Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.95 року, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_20 , громадянин України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_11 та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_1 , громадянки України, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новий Азов Генічеського району Херсонської області.

Внести зміни до актового запису № 10 від 26.05.1990 року про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного виконавчим комітетом Озерянської сільської ради Генічеського району Херсонської області, а саме: у розділі «батько» зазначити, що батьком дитини є ОСОБА_20 , громадянин України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_11 та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виключити із актового запису № 10 від 26.05.1990 року про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного виконавчим комітетом Озерянської сільської ради Генічеського району Херсонської області, відомості про ОСОБА_5 як батька дитини.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Решетов