Єдиний унікальний номер: 379/245/21
Провадження № 2-з/379/4/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі судді Музиченко О.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

26.03.2021 заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із завою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Заяву мотивує тим, що 27.02.2019 він зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 . 03.03.2021 він подав до суду позов про розірвання шлюбу та має намір звернутись до суду із позовною заявою про поділ майна подружжя. За час спільного проживання сторонами було придбано мотоцикл SPARK SP 200 R 251, 2018 року випуску, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 (вартість 35 000,00 грн) , та автомобіль AUDI 80, 1992 року випуску, колір білий, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 (вартість 70 000,00 грн). Заявник вказує, що мотоцикл SPARK SP 200 R 251, 2018 року випуску, номер кузова (шасі, рама), № НОМЕР_1 номерний знак НОМЕР_2 зареєстрований на ім`я його дружини ОСОБА_2 , що підтверджується відомостями з Територіального сервісного центру № 3249 за № 144 від 16.03.2021 року. Ухвалою суду від 04.03.2021 накладено арешт на автомобіль AUDI 80, 1992 року випуску. На даний час заявнику достовірно відомо, що з метою приховання спільно набутого майна його колишньою дружиною мотоцикл SPARK SP 200 R 251, 2018 року випуску, номер кузова (шасі, рама), № НОМЕР_1 номерний знак НОМЕР_2 передано третій особі. Виходячи із цього, просить суд вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви і накласти арешт на набуте ним із ОСОБА_2 в період шлюбу майно, а саме: на мотоцикл SPARK SP 200 R 251, 2018 року випуску, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 (вартістю 35 000,00 грн), а також заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження цього майна.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.1ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно вимог ч.2ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, а тому в порядку ч.13 ст. 7 ЦПК розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п.п. 3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» позови майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачеві або іншим особам здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11.09.2020 у справі № 910/16505/19, від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19.

З доданої до заяви копії свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між сторонами було зареєстровано 27.02.2019.

Згідно інформаційного листа Територіального сервісного центру №3249 від 16.02.2021 № 144 за даними Єдиного державного реєстру МВС 19.06.2019 за ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб SPARK SP200R-25I МОТОЦИКЛ-А, підставою набуття власності є договір купівлі-продажу у суб`єкта господарювання TOB «AMT ТРЕЙД» від 20.02.2019.

Отже, здійснюючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття таких заходів забезпечення позову, як накладення арешту на транспортні засоби і заборона боржниці вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження цього майна, враховуючи принцип розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, - суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви.

Суд вважає за доцільне забезпечити позов до подання позовної заяви способом накладення арешту на транспортний засіб SPARK SP200R-25I МОТОЦИКЛ-А, оскільки суду надані докази перебування цього транспортного засобу у власності боржниці ОСОБА_3 та реєстрації права на нього у період шлюбу.

Виходячи із аргументів заяви, суд вважає такий спосіб забезпечення позову необхідним, оскільки між сторонами виник спір щодо права власності на вказане майно, і невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав заявника. Водночас, такий спосіб забезпечення позову сам по собі є достатнім для усунення загрози відчуження спірного майна і унеможливлення виконання рішення суду, що вказує на відсутність потреби у забороні боржниці вчиняти дії на відчуження майна. Також суд вважає такий спосіб співмірним, оскільки забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль жодним чином не позбавляє власника права володіння ним і не впливає на будь-чиє право користування вказаним майном.

Водночас, суд зауважує, що за ч.4 ст. 152 ЦПК України заявник повинен подати позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про необхідність зустрічного забезпечення, суд вказує на таке.

Зустрічне забезпечення по суті є гарантією відшкодування можливих для відповідача збитків (частина 1 статті 154 ЦПК України).

Суд самостійно оцінює необхідність надання зустрічного забезпечення. Вирішення питання про зустрічне забезпечення має диспозитивний характер.

Тобто, реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною 3 статті 154 ЦПК України, в якій наведено випадки, коли суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення.

Так, відповідно до ч.1 ст.154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано в установленому законом порядку на території України, що підтверджується відповідною відміткою у його паспорті, копія якого додана до заяви.

Суд не володіє доказами того, що майновий стан стягувача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків боржниці, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

В зв`язку із цим, судом не встановлено обставини, що є обов`язковими для застосовування зустрічного забезпечення, тому його застосування є недоцільним.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.149 -154, 157, 352-355 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви, задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб SPARK SP200R-25I МОТОЦИКЛ-А, зареєстрований за ОСОБА_2 .

У решті вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Відповідно до ч.4 ст. 152 ЦПК України заявник повинен подати позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відомості відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Боржник: ОСОБА_2 , РНОКПП: не відомий, проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Ухвала суду про забезпечення позову виконується негайно з дня її постановлення в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам яких стосуються заходи забезпечення позову для негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена та підписана 26.03.2021.

Суддя Таращанського районного суду Київської області О. О. Музиченко