Провадження № 2/263/2643/2021
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
13 жовтня 2021 року місто Маріуполь
Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Томілін О.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт капітал», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець Григорчук Павло Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, -
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Вердикт капітал», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., приватний виконавець Григорчук П.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та стягнення безпідставно отриманих грошових коштів в розмірі 2580,90 грн.
Крім того, позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріусу, зареєстрованого в реєстрі №6998 від 06.04.2021, вчиненого приватним нотаріусом Личук Т.В. по виконавчому провадженню №65541781, відкритому приватним виконавцем Клименко Р.В. 25.05.2021.
Ухвалою суду від 11.10.2021 позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачу сплатити судовий збір згідно вимог ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір».
Крім того, ухвалою суду від 11.10.2021 згідно вимог ЦПК України заяву про забезпечення позову повернути позивачеві у зв`язку з тим, що позивачем не було сплачено судовий збір.
13.10.2021 до суду від представника позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи квитанцій про сплату судового збору на суму 908 грн. та 454 грн. Заява про забезпечення позову повторно надана не була.
Ознайомившись з матеріалами справи, судом встановлено, що позов підлягає залишенню без руху з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.
Суддею встановлено, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
У відповідності із ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
За вимогами ч. 4 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.
Порядок сплати і розмір судового збору визначений Законом України «Про судовий збір».
Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Законом «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2021 року встановлено у розмірі 2270 грн.
Статтею 4 Закону України «Про судовий збір», який діє на дату звернення із позовною заявою, встановлені ставки судового збору в таких розмірах: за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана: фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На даний час судом встановлено, що позивачем у позові заявлено 2 вимоги: про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тобто, вимога немайнового характеру, та вимога про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів в розмірі 2580,90 грн., тобто, вимога майнового характеру.
Таким чином, позивач мав сплатити судовий збір в розмірі 1816 грн. (908+908) за дві заявлені вимоги. На даний час позивачем сплачено судовий збір в загальному розмірі 1362 грн.
У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що він як учасник бойових дій звільняється від сплати судового збору, на підтвердження чого додає копію відповідного посвідчення.
Однак, посилання позивача на те, що він звільнений від сплати судового збору, є безпідставним, з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі № 545/1149/17, норма п. 13 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», згідно із якою учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені ЗУ від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.
Тому, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Таким чином, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року зроблено правовий висновок, згідно з яким учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору за подання позовів не будь-якого характеру, а лише тих, що спрямовані на захист їх соціальних прав, як учасників бойових дій.
Оскільки позивач звернувся до суду з позовом з приводу визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, що не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, відтак позивача не може бути звільнено від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» і судовий збір за подання позовної заяви підлягає сплаті.
Таким чином, позивачу слід доплатити судовий збір в розмірі 454 грн.
Крім того, для розгляду заяви про забезпечення позову позивачем має бути сплачений окремо судовий збір в розмірі 454 грн. та подана відповідна заява про забезпечення позову, оскільки первісна заява про забезпечення позову була повернута ухвалою суду, яка не була оскаржена. Розглядати ті процесуальні документи, за якими прийнято рішення про їх повернення, суд не має права.
На підтвердження оплати судового збору до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області необхідно надати оригінал квитанції про оплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з ч.2 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу час для усунення вищенаведених недоліків.
Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт капітал», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець Григорчук Павло Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та стягнення безпідставно отриманих грошових коштів - залишити без руху.
Надати позивачу термін для усунення вказаних недоліків - 5 днів з дня отримання копії даної ухвали.
Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вказівок суду у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.М. Томілін