ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/1189/21
Провадження № 22-ц/4820/1369/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М., секретар судового засідання Чебан О.М.

з участю : позивача, відповідача, її представника

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/1189/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2021 року в складі судді Бондарчука В.В. у цивільній справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь в порядку регресу матеріальні збитки у розмірі 17 812 грн 67 коп, 840 грн судового збору та 11863 грн 80 коп витрат на правову допомогу.

На підтримання заявлених позовних вимог, позивач вказував, 07 вересня 2020 року між ним та ПрАТ СК «ВУСО» було укладено договір про відступлення прав вимоги №07/09/2020, за яким позивач набув право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування № 6-01 від 20 березня 2019 року.

Так, 30 вересня 2019 року в м. Хмельницькому о 09 год 25 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «NISSAN Qashqai» номерний знак НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 та автомобіля «Audi А3» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 в результаті ДТП транспортний засіб «Audi А3» зазнав механічних пошкоджень, вартість відновлюваного ремонту вказаного автомобіля, згідно рахунку склала 57 691 грн 88 коп.

Відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 листопада 2019 року зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1 .

Позивач посилався, що 20 березня 2019 року було укладено договір добровільного страхування №6-01, між ПрАТ СК «ВУСО» та ОСОБА_3 і на підставі платіжних доручень від 02 листопада 2019 року та 20 грудня 2019 року страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування на суму 57 691 грн 88 коп. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПАТ СК «Українська страхова група», яка здійснила виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ СК «ВУСО» в сумі 39 879 грн 21 коп.

Оскільки, страхове відшкодування здійснене ПАТ СК «Українська страхова група» є недостатнім для покриття страхових витрат, тому позивач просив стягнути з відповідача завдані збитки в межах різниці між сплаченим страховим відшкодуванням та компенсацією здійсненою ПАТ «СК «Українська страхова група».

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2021 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_2 завдану майнову шкоду в сумі 16 295 грн 58 коп., та судові витрати в сумі 6 715 грн 36 коп., а всього 23 010 грн 94 коп, в задоволені решти вимог відмовлено.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, посилається на порушення судом норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального права. Апелянт вважає, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки розмір завданої шкоди транспортному засобу «Audi А3» номерний знак НОМЕР_2 , не перевищує ліміту відповідальності страховика ПАТ «СК «Українська страхова група», а тому в разі непогодження з розміром виплаченої суми позивач мав би звертатися з позовом саме до ПАТ СК «Українська страхова група», отже заявлені позовні вимоги подано до неналежного відповідача. Також зазначає, апелянт, що позивач звертаючись до суду з позовом надав суду докази по справі з порушенням норм процесуального права, про що стороною відповідача подано заперечення, які залишилися судом не розглянуті. Зокрема, з наданих позивачем документів, не видно, хто і коли зробив оцінку суми фактичних збитків і чи мала ця особа відповідну кваліфікацію, тому сума визначеного розміру збитку є спірною, оскільки не включає вартість всіх складових пошкодженого автомобіля. ПрАТ «СК «Українська страхова група» визначила суму 39 879 грн 21 коп, але при цьому не враховано, що коефіцієнт фізичного зносу складає 0%, а не 36%, також не враховано ще 2000 грн франшизи, які було сплачено на рахунок ПрАТ СК «ВУСО». Отже, позивач обґрунтував свій позов тим, що ПАТ СК «Українська страхова група» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту відповідальності страховика, а тому різниця між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування повинна сплатити винна особа, але при цьому жодних доказів розміру завданої шкоди, без врахування зносу автомобіля суду надано не було. Крім того, межа страхової суми згідно договору складає 100 000 грн, тому твердження позивача, що ПрАТ «СК «Українська страхова група» здійснило виплату страхового відшкодування, в межах ліміту відповідальності, на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» не відповідає дійсності, тому судом безпідставно застосовано до даних правовідносин вимоги ст. 1194 ЦК України, оскільки розміру страхового ліміту вистачало для відшкодування всієї шкоди.

З огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

ФОП ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає її необґрунтованою та безпідставною та такою, що не підлягають задоволенню. Згідно постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КпАП України, оскільки ДТП внаслідок якої автомобіль «Audi А3» номерний знак НОМЕР_2 зазнав механічних пошкоджень, сталася з її вини. На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована згідно страхового полісу у ПрАТ «СК «Українська страхова група», тому саме страхова компанія є відповідальною за відшкодування завданих збитків. Згідно рахунку ТОВ «Інтер авто Центр» № СИХ-С-000364 від 30 вересня 2019 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi А3» номерний знак НОМЕР_2 становить 57 691 грн 88 коп, при цьому строк експлуатації автомобіля не перевищує п`яти років, тому коефіцієнт зносу має вираховуватися згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №142/5/2092 від 24 листопада 2003 року. Отже, страховик за полісом обов`язкового страхування відповідає за шкоду завдану його страхувальником з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. ПрАТ «СК «ВУСО» на підставі страхового акту та відповідного розрахунку здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілого у розмірі 57 691 грн 88 коп. і після виплати страхового відшкодування звернулося до ПрАТ «СК «УСГ» із відповідною регресною вимогою і вказана страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 39 879 грн 21 коп, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових та запасних частин вирахувавши франшизу у розмірі 2000 грн. Таким чином, для повного відшкодування завданої шкоди, на підставі ст. 1194 ЦК України винна особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність повинна сплатити на користь потерпілої особи різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, отже страхова компанія компенсує матеріальний збиток, а різницю між збитком і вартістю відновлювального ремонту компенсує винна особа.

Крім того, ФОП ОСОБА_2 просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь витрати на оплату правничої допомоги в сумі 6 591 грн.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що 20 березня 2019 між ПрАТ СК «ВУСО» та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №6-01, предметом якого є майнові інтереси страхувальника пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом Audi3 номерний знак НОМЕР_2 .

Цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу NISSAN Qashqai» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 застрахована у ПрАТ СК «Українська страхова група», що підтверджується полісом №АМ /1323303 від 10 травня 2019 року. Зазначеним договором було визначено ліміт відшкодування за шкоду завдану майна в сумі 100 000 грн, а також франшизу в сумі 2 000 грн.

30 вересня 2019 року біля 9 годин 25 хвилин при виїзді з двору Хмельницького обласного онкологічного диспансеру в м. Хмельницькому, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «NISSAN Qashqai» номерний знак НОМЕР_1 , не надала переваги в русі автомобілю Audi3 номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по вул. Ю. Сіцінського, внаслідок чого допустила з ним зіткнення.

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 19 листопада 2019 року у справі № 686/27394/19, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

01 жовтня 2019 року за участю представника оцінювача ПрАТ СК «ВУСО» було складено Акт огляду колісного транспортного засобу автомобіля Audi3 номерний знак НОМЕР_2 .

Згідно рахунку СИХ-С-000364 від 30 вересня 2019 року, акту виконаних робіт від 25 жовтня 2019 року ТОВ «Інтер Авто Центр» вартість відновлювального ремонту автомобіля Audi3 номерний знак НОМЕР_2 складає 57 691 грн 88 коп.

20 листопада 2019 року ПрАТ СК «ВУСО» склало страховий акт № 14495-02, яким визначила розмір страхового відшкодування в сумі 39 178 грн 25 коп.

Доповненням до страхового акту №1 від 20 грудня 2019 року, визначено остаточну суму страхового відшкодування в розмірі 57 691 грн 88 коп.

Страхове відшкодування двома платежами на суму 39 178 грн 25 коп. (платіжне доручення №31258 від 22 листопада 2019 року) та 18 513 грн 63 коп. (платіжне доручення №34282 від 20 грудня 2019 року) було перераховано ТОВ «Інтер Авто Центр» в оплату проведеного ремонту.

05 лютого 2020 року ПрАТ СК «ВУСО» звернулося з регресною вимогою до ПрАТ «СК «УСГ»» щодо виплати страхової суми 57 691 грн 88 коп. згідно договору в порядку регресу.

08 травня 2020 року ПрАТ СК «УСГ» надало відповідь на претензію ПрАТ СК «ВУСО», в якій повідомило, що вважає, що розмір страхового відшкодування має становити 41 879 грн 21 коп., зазначене було обґрунтовано тим, що відповідно до ст.29 Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством. При цьому згідно методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів коефіцієнт фізичного зносу на деталі, що підлягають заміні становить 36 %. Із зазначеної суми страхового відшкодування слід відрахувати франшизу в сумі 2 000 грн, з огляду на що сплаті підлягає 39 879 грн 21 коп.

Кошти в сумі 39 879 грн 21 коп. були перераховані ПрАТ СК «УСГ» на рахунок ПрАТ СК «ВУСО» на підставі платіжного доручення №12473 від 13 травня 2020 року.

07 вересня 2020 року між ПрАТ СК «ВУСО» та суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2 укладено договір № 07/09/2020 про відступлення права вимоги, за яким позивач набув право вимоги до боржників за укладеними договорами страхування в тому числі і до ОСОБА_1 на суму 17 812 грн 67 коп.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Ст. 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Норами ст. ст. 1187, 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Тобто на підставі вказаних норм права відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди.

При цьому відповідно до відповідно до статті 1192 ЦК України така особа має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно пункту 4 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Виходячи з наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик.

На підтвердження наведеної правової позиції свідчить те, що стаття 27 Закону України «Про страхування» та стаття 993 ЦК України передбачає перехід права вимоги до страховика, де перехід фактично означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» є суброгацією.

При цьому, при суброгації у страхових відносинах деліктне зобов`язання продовжує існувати та відбувається лише заміна кредитора - право вимоги переходить від потерпілої особи до страховика

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ч. 22.1 ст. 22 цього ж Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За нормами ст. 29 цього ж Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Якщо для відновлення попереднього стану речі, яка мала певну зношеність, зокрема автомобіля, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

З урахуванням наведеного, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду по справах № 645/3746/16 від 07.02.2019 року, № 727/2937/18 від 10.06.21 року.

Страховиком ПрАТ СК «ВУСО» за договором добровільного страхування наземного транспорту №6-01 відшкодував ОСОБА_3 суму страхового відшкодування в розмірі 57 691 грн 88 коп.

Страховиком ПрАТ СК «УСГ» визначено та сплачено ПрАТ СК «ВУСО» в порядку регресу страхове відшкодування за наслідком вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 39879,21 грн. з урахуванням франшизи. Вказана сума визначена з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні.

Встановивши, що вартість майнового збитку, завданого потерпілій особі пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений розмір страхового відшкодування, в порядку Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача, як з винної особи на користь позивача в порядку суброгації різницю між фактичним розміром понесених витрат та страховим відшкодуванням в порядку Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Доводи апеляційної скарги, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки розмір завданої шкоди транспортному засобу «Audi А3» номерний знак НОМЕР_2 , не перевищує ліміту відповідальності страховика ПАТ «СК «Українська страхова група», а тому в разі непогодження з розміром виплаченої суми позивач мав би звертатися з позовом саме до ПАТ СК «Українська страхова група», оскільки розміру страхового ліміту згідно договору складає 100 000 грн, що вистачає для відшкодування всієї шкоди слід відхилити.

Оскільки страхова компанія за договором цивільно-правової відповідальність розрахувала та виплатила в порядку регресу іншій страховій компанії страхове відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу, тому у страховика не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, незважаючи на те, що збитки, як посилається відповідач, є меншими від ліміту відповідальності. Також такі доводи суперечать правовій позиції Верховного Суду в подібній категорії справ.

Також не заслуговують на увагу і доводи апелянта, що позивач звертаючись до суду з позовом надав суду докази по справі з порушенням норм процесуального права, про що стороною відповідача подано заперечення, які залишилися судом не розглянуті.

Вставлені судом обставини справи не заперечуються сторонами, підтверджуються письмовими доказами, а тому такі твердження апелянта не можуть бути підставою для скасування рішення суду

При цьому, посилаючись на те, що з наданих позивачем документів, не видно, хто і коли зробив оцінку суми фактичних збитків і чи мала ця особа відповідну кваліфікацію, тому сума визначеного розміру збитку є спірною, оскільки не включає вартість всіх складових пошкодженого автомобіля, апелянт в свою чергу жодних доказів в спростування, наданих позивачем не надав, відповідних клопотань про призначення по справі судових експертизи не заявляв, висновків спеціалісті теж не надав.

Теж стосується і тверджень апелянта, що ПрАТ «СК «Українська страхова група», визначаючи суму 39 879 грн 21 коп, при цьому не врахувала, що коефіцієнт фізичного зносу складає 0%, а не 36%.

Вартість відновлювального ремонту ПрАТ «СК «Українська страхова група» визначалась на підставі ремонтної калькуляції та розрахунку фізичного зносу автомобіля фахівцями ПрАТ «СК «Українська страхова група».

Вказані письмові документи відповідачем жодним чином не спростовано, знову ж таки клопотань про призначення у справі автотехнічної експертизи відповідачем не заявлялось, інших письмових доказів щодо вартості ремонту автомобіля відповідачем суду теж надано не було.

Крім того відповідно до ст.ст. 133. 137, 141 ЦПК України суд вважає за необхідне частково задовольнити клопотання позивача про стягнення з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 2197 грн.

В своїй заяві позивач просив, стягнути такі витрати в сумі 6591 грн., які згідно акту приймання-передачі складаються з: 2197 грн. вивчення матеріалів страхової справи, 2197 грн. написання та оформлення відзиву на апеляційну скаргу, 2197 підготовка клопотань до апеляційного суду.

В судовому засіданні, апелянт послався на неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу, з чим частково погоджується і апеляційний суд.

Матеріали страхової справи були предметом розгляду в суді першої інстанції, а тому відсутня потреба їх повторно вивчати при подачі відзиву на апеляційну скаргу, крім того жодних заяв та клопотань по суті справи, представник позивача в апеляційному суді не заявляв.

З цих підстав підлягають відшкодуванню лише витрати на підготовку відзиву на апеляційну скаргу в сумі 2197 грн.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається,

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2021 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_2 2197 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 вересня 2021 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчука

Л.М. Грох