Номер провадження 2/754/1874/21
10 березня 2021 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:
головуючого - судді Зотько Т.А.,
за участі секретаря судового засідання Микитюк А.В.,
позивачки ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору:ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_1 , ОСОБА_6 в особі законного представника ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
В листопаді 2020 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогами визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 , мотивуючи заяву тим, що позивачка є власником квартири за вищевказаною адресою. Відповідач не проживає за адресою спірного житла з 2015 року у зв`язку з тим, що виїхав на постійне місце проживання до іншого помешкання. На даний час місце проживання відповідача не відоме, при цьому наявність реєстрації останнього у спірному житлі позбавляє позивача, як власника житла, можливості здійснювати право користування та розпорядження ним у повному обсязі, також позивач вимушена нести витрати щодо сплати комунальних послуг з розрахунку на всіх зареєстрованих у спірному житлі осіб, включаючи відповідача, що вводить її у зайві витрати. Крім того, позивачку та членів її сім`ї постійно турбують кредитори з підстав заборгованостей відповідача, а відтак з огляду на викладене позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав з вищевказаним позовом.
Ухвалою від 20.11.2020 року відкрито провадження у вказаній вище справі та призначено підготовче засідання. Окрім того, вказаною ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду, постановленою шляхом внесення до протоколу судового засідання від 23.02.2021 було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
В судовому засіданні позивачка просила задовольнити позовні вимоги з підстав наведених в позові та розглянути справу на підставі наявних доказів у ній. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся за адресою зареєстрованого місця проживання, однак поштова кореспонденція повернулась на адресу суду, як не отримана.
Треті особи у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.
Згідно з вимогами ч.ч.6, 7 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно вимог ч.ч.1,3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило.
Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі.
Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.
З матеріалів справи вбачається, що спірним житловим приміщенням є квартира АДРЕСА_1 .
Відповідно до свідоцтва про право власності від 20.12.2006 виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, посвідчено, що квартира АДРЕСА_1 , в рівних долях належала ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
Згідно копії договору дарування квартири від 29.01.2019 вбачається, що ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 подарували - передали у власність ОСОБА_1 в рівних частинах кожний ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .
Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Власникові, згідно зі ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до вимог ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь - який час.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.
При цьому, право власності позивача на спірну квартиру, що включає право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, виникло після набуття цього права на підставі договору дарування.
Згідно витягу здійсненого з «Реєстру територіальної громади м. Києва» за адресою спірної квартири зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 (позивачка), ОСОБА_2 (відповідач), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Разом з тим, факт не проживання відповідача у зазначеній квартирі підтверджується заявою мешканців будинку АДРЕСА_2 , що посвідчена Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірнак М.В. та зареєстрована в реєстрі № 536, 537, 538.
Згідно з п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Відповідач не проживаючи в спірній квартирі, але залишаючись зареєстрованим в ній, перешкоджає позивачу в користуванні власністю.
Виходячи з вказаного, вимоги позову є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись Конституцією України , ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 280-284, 354, 355, Розділом ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст.405 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.
Суддя: