справа № 2-4478/11 головуючий у суді І інстанції Коваль О.А.
провадження № 22-ц/824/4495/2021 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 18 листопада 2019 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, заінтересована особа - Дарницький районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулася до суду з заявою та просила видати дублікат виконавчого листа № 2-4478/11, виданого 01 серпня 2013 року Святошинським районним судом міста Києва від 07 вересня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Експобанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 721 409 грн. 59 коп. та судові витрати у розмірі 1 820 грн.; поновити строк для пред`явлення дублікату виконавчого листа до виконання.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 07 вересня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» заборгованість за кредитним договором від 28 листопада 2007 року. На виконання зазначеного рішення 01 серпня 2013 року видано виконавчий лист. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 26 березня 2019 року замінено стягувача з ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» на його правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». 04 вересня 2013 року державним виконавцем Святошинського РВДВС у місті Києві було відкрито виконавче провадження № 39616944, за результатами проведення виконавчих дій направлено за належністю, оскільки боржник працює в Дарницькому районі міста Києва. 12 червня 2015 року державним виконавцем Дарницького РВДВС у місті Києві винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, виконавчі документи стягувачеві не були повернуті. На даний час виконавче провадження про стягнення боргу з ОСОБА_1 не відкрито та на виконанні не перебуває. Оригінал виконавчого листа, копія постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження стягувачем не отримані. Таким чином, виконавчий лист фактично було втрачено.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 18 листопада 2019 року заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи. Суд першої інстанції не звернув увагу, що заявником було поєднано дві окремі вимоги у межах однієї заяви. З урахуванням практики Верховного Суду заявнику необхідно було подати як мінімум дві окремі заяви. Мотивувальна частина оскаржуваної ухвали суперечить наданим доказам, що містяться у матеріалах справи. Відповідь начальника виконавчої служби не свідчить про фактичну втрату виконавчого листа, а лише встановлює неможливість надання інформації на подану заяву з об`єктивних обставин, оскільки термін зберігання реєстрів поштового відправлення не може перевищувати один рік. Звернення заявника до виконавчої служби здійснюється після спливу чотирьох років з моменту винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, а, отже, неможливість надання інформації з об`єктивних причин через сплив часового проміжку та фактична втрата виконавчого листа є різними як по змісту, так і по суті речами. Суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу. Як у першочергового стягувача, так і його правонаступника відсутній розумний, адекватний та необхідний інтерес до стану виконавчого провадження, оскільки вони жодного разу не зверталися до виконавчої служби, крім випадку, що мав місце у 2019 році зміст якого невідомий. Заявник не надав доказів на підтвердження направлення запитів до виконавчих служб про отримання інформації щодо ходу виконавчого провадження. За відсутності встановлених обставин для видачі дубліката виконавчого листа суд не має вбачати підстав для вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки вказана вимога є похідною та безпосередньо залежить від з`ясування обставин втрати виконавчого листа. У матеріалах справи відсутня квитанція про сплату судового збору за видачу дубліката виконавчого листа. ПАТ КБ «Експобанк» не передавав ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» право звернення стягнення з ОСОБА_1 , що стосується судових витрат.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист було втрачено без вини стягувача, причини пропуску строку, який надається для пред`явлення виконавчих документів для виконання є поважними, рішення суду не виконано.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 07 вересня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» заборгованість за кредитним договором № 219/АК-2007 від 28 листопада 2007 року у розмірі 721 409 грн. 59 коп. та судові витрати у розмірі 1 820 грн. (а.с.64, Т.1).

На виконання зазначеного рішення 01 серпня 2013 року видано виконавчий лист.

04 вересня 2013 року державним виконавцем Святошинського РВДВС у місті Києві було відкрито виконавче провадження № 39616944 (а.с.184, Т.1).

04 серпня 2013 року старшим державним виконавцем П`янківською Г.П. відкрито виконавче провадження, яке закінчено 29 квітня 2015 року (направлено за належністю до ВДВС Дарницького РУЮ у місті Києві) (а.с.184-186, Т.1).

Згідно листа начальника Дарницького РВДВС у місті Києві від 19 серпня 2019 року головним державним виконавцем 12 червня 2015 року винесено постанову № 47844443 про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». Встановлення факту відсилки виконавчого листа № 2-4478/11 не вбачається за можливе у зв`язку з закінченням терміну зберігання реєстрів поштового відправлення, який становить 1 рік (а.с.188, Т.1).

Звертаючись до суду з заявою, заявник вказує на те, що оригінал виконавчого листа, копію постанови про відмовуувідкритті виконавчого провадження стягувач не отримав, а, отже, виконавчий лист було втрачено.

Зі змісту заяви вбачається, що пропуск строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувач фактично пов`язує із втратою виконавчого листа.

На час відкриття виконавчого провадження № 39616944 (постанова від 04 вересня 2013 року), закінчення виконавчого провадження (постанова від 29 квітня 2015 року) та відмови у відкритті виконавчого провадження (12 червня 2015 року) діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (далі - Закон № 606-XIV). На час звернення заявника до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання вже діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до пункту 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

З огляду на зміст частини першої статті 11 Закону № 1404-VIII строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII; близький за змістом припис був відображений у частині другій статті 24 Закону № 606-XIV).

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України).

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII).

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України.

Як з моменту закінчення виконавчого провадження 29 квітня 2015 року, так із моменту відмови у відкритті виконавчого провадження після повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання 12 червня 2015 року, пройшло більше чотирьох років. Заявник не навів поважних причин, які перешкоджали йому своєчасно пред`явити виконавчий лист до виконання протягом встановленого законом строку.

Поважними причинами є ті обставини, були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до виконавця у визначений законом строк.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця обставина підтверджується належними та допустимими доказами; обставина свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені законом строки.

У даному випадку зазначені умови відсутні, оскільки стягувач був обізнаний з наявністю виконавчого провадження і, проявляючи розумну обачність та інтерес, повинен був цікавитися станом виконавчого провадження. Заявник не надав доказів того, що з моменту закінчення виконавчого провадження 29 квітня 2015 року та з моменту відмови у відкритті виконавчого провадження після повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання 12 червня 2015 року, стягувачем вчинялися дії, спрямовані на вчинення процесуальних дій в рамках виконавчого провадження, а саме направлялися запити до виконавця про надання інформації щодо руху виконавчого провадження, подавалися відповідні заяви, тощо.

Лист начальника Дарницького РВДВС у місті Києві від 19 серпня 2019 року не підтверджує поважність причин пропуску стягувачем строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України).

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11).

Враховуючи те, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив, а підстави для його поновлення відсутні через недоведення поважності причин пропуску строку, заява про видачу дублікату виконавчого листа не підлягає задоволенню. Крім того, заявником не доведено факт втрати виконавчого листа.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач посилався також на те, що він не був повідомлений про розгляд заяви.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З матеріалів справи вбачається, що 02 вересня 2019 року до суду першої інстанції надійшла заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 433 ЦПК України заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Однак, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи, який відбувся 18 листопада 2019 року, згідно встановленого порядку про вручення судових повісток, який передбачений ст. 128, 130 ЦПК України.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, суд розглянув справу з порушенням норм процесуального права за відсутності ОСОБА_1 , не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду. Вказані обставини у силу вимог ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду з прийняттям постанови по суті вимог заявника

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 задовольнити.

УхвалуСвятошинського районного суду міста Києва від 18 листопада 2019 рокускасувати та прийняти постанову.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, заінтересована особа - Дарницький районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 02 квітня 2021 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.