КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Махлай Л.Д., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 , поданої через представника ОСОБА_2 , на ухвалу Ставищенського районного суду Київської області від 26 січня 2021 року про повернення заяви про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

в с т а н о в и в :

у/н справи № 2-188,2007 № а/п 22-ц/824/5891/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Скороход Т.Н.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.

ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 26.01.2021 заяву про перегляд заочного рішення повернуто заявнику.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, 03.03.2021 ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17.03.2021 вказані у клопотанні причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнано неповажними, апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, із зазначенням інших підстав для поновлення строку, протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

На виконання вимог ухвали суду, 29.03.2021 ОСОБА_1 через представника подав заяву, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, посилаючись на те, що у заяві про перегляд заочного рішення крім адреси ОСОБА_1 була зазначена адреса представника, яким і була підписана вказана заява. Проте ухвала суду від 28.12.2020 та від 26.01.2021 судом направлено лише на адресу ОСОБА_1 , який за вказаною адресою зареєстрований, проте не проживає, а поштове відправлення суду було отримано іншою людиною, яка тимчасово мешкає у квартирі. Про ухвалу суду представник дізнався після розміщення тексту ухвали в реєстрі судових рішень.

Вважаю, що викладені у заяві причини пропуску строку на апеляційне оскарження слід визнати неповажними виходячи з наступного.

Кожна особа має право на перегляд справи в апеляційному порядку. Проте строки на апеляційне оскарження, визначені цивільним процесуальним законодавством, стосуються всіх учасників справи в однаковій мірі.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 у справі № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18) зроблено висновок про те, що: «апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що заява про перегляд заочного рішення підписана представником заявника, який надав повноваження на ведення справи в суді. Проте конверт разом з заявою та додатками на поштове відправлення здано саме ОСОБА_1 (а.с. 7), якому в подальшому направлялась судова кореспонденція на адресу зазначену в заяві. Ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 28.12.2020, якою залишено без руху заяву про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 отримано 08.01.2021 (а.с. 13). Як уже зазначалось в ухвалі Київського апеляційного суду від 17.03.2021 копію ухвали суду від 26.01.2021 згідно із супровідним листом направлена заявнику та згідно із зворотнім поштовим повідомленням отримана 08.02.2021 (а.с. 16).

Посилання представника апелянта, що про текст ухвали суду він дізнався після розміщення в реєстрі судових рішень не можна вважати поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвала Ставищенського районного суду Київської області від 26.01.2021 оприлюднена 28.01.2021. Вказане свідчить, що у заявника не було будь - яких перешкод звернутись до суду для отримання копії судового рішення та у визначений законом строк подати апеляційну скаргу.

Згідно пункту 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Зважаючи на викладене доводи представника апелянта про те, що ОСОБА_1 за адресою зазначеною в заяві не проживає, а поштове відправлення було отримано іншою особою не можна визнати обґрунтованим. До того ж ОСОБА_1 у заяві не зазначив іншу адресу для листування.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

ОСОБА_1 про зміну свого місця проживання суд не повідомляв, а тому відповідно до вимог ст. 131 ЦПК України копія ухвали вважається такою, що вручена.

Крім того, згідно із даними зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення воно містить дані про отримувача ОСОБА_1 , а працівником відділу зв`язку зроблено відмітку про вручення відправлення особисто адресату. Відомостей про те, що дії працівника відділення зв`язку не відповідали зазначеним вище Правилам, суду апеляційної інстанції не надано, а тому такі посилання є безпідставними.

До того ж, відповідно до ч. 3 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97 - ВР, гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної чи господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Відтак відповідачем не підтверджено належними доказами обставини щодо неможливості подачі апеляційної скарги у визначений законом строк, а тому причини пропуску такого строку, які викладені у клопотанні не можна визнати поважними.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Оскільки причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданої через представника ОСОБА_2 , на ухвалу Ставищенського районного суду Київської області від 26 січня 2021 року про повернення заяви про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини.

Ухвала може бути оскаржена протягом тридцяти днів у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Суддя