ПОСТАНОВА

Іменем України

08 жовтня 2021 року м. Кропивницький

справа № 405/2423/20

провадження № 22-ц/4809/1459/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А.М., Чельник О. І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Омега», Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант»,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Амеліна Єгора Вікторовича, який представляє інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант», на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02 липня 2021 року у складі судді Шевченко І. М. і

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» (далі - АСК «Омега»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант» (далі - ТОВ «Гарант») та просив стягнути на свою користь солідарно з АСК «Омега» та ТОВ «Гарант» матеріальний збиток, завданий внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі -ДТП), в розмірі 44 756 грн 69 коп та судові витрати.

Позовна заява мотивована тим, що 29 жовтня 2018 року на автодорозі М-22 о 20:26 годині в с. Шевченкове Онуфріївського району Кіровоградської області ОСОБА_2 , керуючи автомобілем МАЗ 544008 державний номерний знак НОМЕР_1 , не впоравшись з керуванням, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21099 державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого його автомобіль зазнав дуже зазначних механічних пошкоджень.

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

На момент вчинення ДТП ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Гарант», а автомобіль, яким він керував, був застрахований в АСК «Омега».

Відповідно до звіту про оцінку вартості майна вартість матеріального збитку, спричиненого в результаті ДТП власнику колісного транспортного засобу марки ВАЗ 210994 складає 44 756 грн 69 коп.

Отримавши постанову Світловосдького міськрайоного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2018 року, у визначений законом строк, ОСОБА_1 звернувся до АСК «Омега» з заявами про здійснення відшкодування оціненої шкоди, в результаті ДТП, які направив як електронним так і поштовим відправленням, проте відмову у виплаті страхового відшкодування отримав лише 20.02.2020.

Станом на 17.04.2020 жодних коштів від страхової компанії позивачу не надходило, у зв`язку з чим, останній змушений звернутись до суду.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02 липня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Гарант» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування шкоди, завданої ДТП матеріальний збиток в розмірі 47 256,69 грн.

Стягнуто з ТОВ «Гарант» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 20 840,80 грн.

Інші вимоги залишено без задоволення.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач звернувся до страховика із заявою про страхове відшкодування більш ніж через 1 рік після скоєння ДТП, що є безумовною підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування, як наслідок, позовні вимоги ОСОБА_1 до АСК «Омега» не підлягають задоволенню.

Крім того, законодавство України не передбачає солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну потерпілого, а тому суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовна вимога про стягнення солідарно з відповідачів страхового відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, є такою, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Гарант», суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок скоєння ДТП ОСОБА_2 , який перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Гарант», позивачу було завдано матеріальних збитків, які складають 44 756,69 грн, крім того, позивачем сплачено 2 500 грн за проведення оцінки його колісного транспортного засобу, тому, суд першої інстанції дійшов до висновку, що сума стягнення з ТОВ «Гарант» на користь позивача складає 47 256,69 грн.

Також, суд першої інстанції вважав, що понесені позивачем судові витрати підтверджені належними доказами, а тому підлягають стягненню з ТОВ «Гарант».

В апеляційній скарзі адвокат Амелін Є.В., який представляє інтереси ТОВ «Гарант» просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02 липня 2021 року та ухвалити нове про направлення справи на розгляд суду за встановленою законом підсудністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи.

05 червня 2020 року Ленінським районним судом м. Кіровограда було винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження, яка була оформлена з гурбим порушенням вимог ЦПК України.

Після прийняття позову до свого провадження, в порушення ст. 272 ЦПК України, судом першої інстанції не було надіслано на адресу ТОВ «Гарант», як співвідповідачу, копію ухвали про відкриття провадження у справі, що не відповідає основним засадам (принципам) цивільного судочинства, адже обмежує учасника процесу у інформації щодо прийнятих судом першої інстанції рішень та їх відповідності вимогам ЦПК України.

Крім того, позивач повинен був звернутися із позовом до відповідачів за їхнім місцезнаходженням або за місцем заподіяння шкоди, проте, судом першої інстанції вищезазначені обставини було проігноровано, а справу було помилково прийнято до свого провадження та не передано на розгляд до відповідного суду, до територіальної юрисдикції якого вона належить.

Позовна вимога про стягнення солідарно з відповідачів страхового відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, є такою, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідач вважає, що ліміт відповідальності страхової компанії вичерпаний не був, а непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

ОСОБА_1 звернувся з позовними вимогами до ТОВ «Гарант», як до неналежного відповідача в розумінні норм матеріального права, а, як застрахована особа, підприємство не має нести цивільно-правову відповідальність у разі наявності договірних відносин, які підтверджуються полісом № АМ2682167, де страховиком виступає АСК «Омега».

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки ціна позову становить 44 756,69 грн, тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму (станом на 01.01.2021 становить 227 000 грн), апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.10.2018 на автодорозі М-22, о 20:26 годині в с. Шевченкове, Онуфріївського району, Кіровоградської області ОСОБА_2 керуючи автомобілем МАЗ 544008 державний номерний знак НОМЕР_1 не впоравшись з керуванням здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21099 державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого його автомобіль зазнав дуже значних механічних пошкоджень.

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.12.2018 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Постанова набрала законної сили 22.12.2018.

Як вбачається з постанови, суд дійшов висновку, що ДТП відбулась внаслідок протиправних дій водія ОСОБА_2 , який працює водієм ТОВ «Гарант», останній в судовому засіданні вину визнав повністю, пояснив, що керуючи автомобілем МАЗ та не впоравшись з керуванням здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ.

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.12.2018 встановлено, що на момент вчинення ДТП ОСОБА_2 перебував в трудових відносинах з відповідачем ТОВ «Гарант».

Згідно поліса № АМ2682167 (діючий станом на 29.10.2018) транспортний засіб - автомобіль МАЗ 544008 державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_3 , застрахований в АСК «Омега», страховик є діючим членом МТСБУ, що підтверджується роздруківкою з сайту.

29.11.2019 АСК «Омега» отримала від ОСОБА_1 заяву про страхове відшкодування за наслідками ДТП 29.10.2018 та відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування, про що останнього повідомлено листом вих. № 2188 від 29.11.2019.

Згідно звіту № 68 про оцінку вартості майна, проведену оцінювачем ОСОБА_3 (свідоцтво № 3149 про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів ФДМУ від 11.10.2002), вартість матеріального збитку, нанесеного в результаті ДТП власнику колісного транспортного засобу марки ВАЗ 210994 складає 44 756,69 грн.

Відповідно до договору № 68 на виконання експертної оцінки від 12.10.2019, акту № 68 приймання-передачі виконаних робіт від 04.03.2020 та розрахункової квитанції серії ВААВ № 492170 від 04.03.2020 позивачем сплачено 2 500 грн за проведення оцінки його колісного транспортного засобу.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до належного за підсудністю суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений та упродовж розумного, але не більш встановленого законом строку розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Правила підсудності у цивільному судочинстві можуть визначатися лише процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно частини другої постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01 березня 2013 року, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті (стаття 23 ЦПК України).

За приписами частини другої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Вказаною нормою визначено загальні правила підсудності, які визначають компетенцію суду по розгляду справи залежно від знаходження відповідача.

Разом з тим, стаття 28 ЦПК України встановлює правила підсудності справ за вибором позивача (альтернативна підсудність).

Альтернативною називають підсудність, за якою декілька судів є компетентними розглянути справу.

Не виключаючи можливість звернення особи до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), вона встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Згідно частини шостої статті 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Відповідно до пункту п`ятнадцятого статті 28 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Частиною 16 статті 28 ЦПК України передбачено, що позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно пункту першого частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції ( підсудності) іншого суду.

Матеріалами справи підтверджується, що постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2018 року ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн (том 1 а.с. 12).

Вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що 29 жовтня 2018 року о 20:26 годині на автодорозі М-22, в селі Шевченкове, Онуфріївського району, Кіровоградської області ОСОБА_2 керуючи автомобілем МАЗ 544008 державний номерний знак НОМЕР_1 не впоравшись з керуванням здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21099 державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

В квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив стягнути на свою користь солідарно з АСК «Омега» та ТОВ «Гарант» матеріальний збиток, завданий внаслідок ДТП, в розмірі 44 756 грн 69 коп (том 1 а.с. 1-18).

З наведеного вбачається, що предметом спору є відшкодування шкоди, заподіяної майну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася в Онуфріївському районі Кіровоградської області.

Згідно наявних в матеріалах справи анкетних даних та відомостей з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача АСК «Омега» є вул. Дмитрівська, буд. 48-Г, літ. А, м. Київ, 01054 (том 1 а.с. 45), а місцезнаходженням відповідача ТОВ «Гарант» є пров. Садовий, буд. 28, сел. Павлиш, Онуфріївського району, Кіровоградської області, 28110 (том 1 а.с. 57).

З огляду на викладене справа підсудна Шевченківському району м. Києва, за місцезнаходженням відповідача АСК «Омега», або Онуфріївському районному суду Кіровоградської області, за місцемзнахоження відповідача ТОВ «Гарант» та місцем заподіяння шкоди позивачу ОСОБА_1 .

Представник відповідача ТОВ «Гарант» неодноразово заявляв при розгляді справи судом першої інстанції про те, що справа непідсудна Ленінському районному суду м. Кіровограда, що підтверджується змістом апеляційної скарги адвоката Амеліна Є.В., який преставляє інтереси ТОВ «Гарант», на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда віж 05 червня 2020 року, якою було відкрито провадження у справі (том 1 а.с. 110-123), носієм інформації із технічним записом судового засідання, проведеного 26 квітня 2021 року (том 1 а.с. 229, диск, вклеєний на звороті обкладинки в кінці першого тому справи), а також письмовими поясненнями до судових дебатів, долучених до матеріалів справи (том 2 а.с. 1-8).

На вказане вище Ленінський районний суд м. Кіровограда увагу не звернув та розглянув справу по суті з порушенням правил підсудності.

Посилання у позовній заяві на положення Закону України «Про захист прав споживачів» та на п.5 ст.28 ЦПК України, що позовні вимоги про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебуваннч споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору є помилковим внаслідок неправильного тлумачення зазначених норм.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

За приписами статті 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню на розгляд за встановленою законом підсудністю, за місцем заподіяння позивачу шкоди та місцемзнаходження відповідача ТОВ «Гарант», до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Амеліна Єгора Вікторовича, який представляє інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант», задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02 липня 2021 року скасувати, а справу направити для розгляду за встановленою законом підсудністю до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді А. М. Головань

О. І. Чельник