Ухвала

31 березня 2021 року

місто Київ

справа № 713/1971/20

провадження № 61-2250ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 14 січня 2021 року

за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Нистерюк Оксани Миколаївни,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12 лютого 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 14 січня 2021 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 05 березня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з підстав, передбачених статтею 392 ЦПК України, зокрема у зв`язку з необхідністю подати докази на підтвердження сплати судового збору та виправлену редакцію касаційної скарги, в якій однозначно визначити обґрунтовані підстави касаційного оскарження судових рішень.

Від заявника у березні 2021 року надійшли документи на усунення недоліків, а саме: докази сплати судового збору за подання касаційної скарги та виправлена редакція касаційної скарги, в якій підставою касаційного оскарження визначено:

- порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права. На обґрунтування таких підстав оскарження заявник зазначив, що «суди обох інстанцій знехтували фактом незаконності та протиправності винесення відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження від 06 жовтня 2020 року, якщо таким останнім днем міг бути лише - 05 жовтня 2020 року, і альтернативних варіантів просто не буває. Достатньо було для суддів цього одного епізоду, щоб постанова відповідача була скасована … . А тепер виникли передумови для того, щоб з приводу дій судів в установленому законом порядку були внесені відомості до ЄРДР за статтею 375 КК України».

Залишаючи без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 , Верховний Суд визначив обов`язок навести обґрунтовані підстави касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій щодо порушення норм процесуального права, оскільки формальне наведення таких підстав без належного їх обґрунтування є невиконанням вимог процесуального закону щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Зміст виправленої редакції касаційної скарги та наведені у ній доводи щодо порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права свідчать про те, що такі обґрунтовуються неправомірністю дій державного виконавця Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Нистерюк О. М. щодо відкриття виконавчого провадження.

Доводи про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального закону заявником не обґрунтовуються, у касаційній скарзі та її виправленій редакції відсутні доводи щодо незгоди з ухвалою суду першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, про повернення скарги ОСОБА_1 без розгляду із застосуванням положень частин другої та четвертої статті 183 ЦПК України.

Інших підстав касаційного оскарження ухвали Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2020 року та постанови Чернівецького апеляційного суду від 14 січня 2021 року, які відповідають положенням частини другої статті 389 ЦПК України, ОСОБА_1 не зазначив.

Отже, у поданій касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, не навів передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави касаційного оскарження судових рішень. Виключно посилання у касаційній скарзі на порушення норм процесуального права без належного обґрунтування такого порушення, не є виконанням вимог процесуального закону щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Таким чином, Верховний Суд констатує, що подана заявником касаційна скарга не містить належного викладу підстав для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Доводи про здійснення оцінки доказів, досліджених судами першої та апеляційної інстанцій, виходять за межі повноважень суду касаційної інстанції, що визначенні статтею 400 ЦПК України.

Верховний Суд наголошує на тому, що суд касаційної інстанції здійснює перегляд постановлених судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень у виключних випадках, кожен з яких окремо передбачений процесуальним законом. Стадія касаційного перегляду не є обов`язковою стадією для усіх видів судових проваджень, а перегляд рішень у касаційному порядку відбувається виключно з підстав, що вичерпним чином визначені законом. При цьому Верховний Суд є судом права, тобто такою судовою інстанцією, яка не здійснює перегляд постановлених та оскаржених рішень повністю, а лише у питанні правильності застосування судами норм права.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Оскільки у встановлений Судом строк, станом на 31 березня 2021 року, недоліки касаційної скарги заявник повністю не усунув, підстави для продовження строку усунення недоліків відсутні, тому касаційна скарга підлягає поверненню заявникові.

Суд роз`яснює, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 14 січня 2021 року за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Нистерюк Оксани Миколаївни, вважати неподаною та повернути заявникові.

Роз`яснити заявникові право повторного звернення з касаційною скаргою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний