Справа № 465/5466/18 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/811/1659/21 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Савуляка Р.В., Приколоти Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 16 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз», третя особа: Моторно-транспортне страхове бюро України, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Франківського районного суду м.Львова із позовом про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 47 825 (сорок сім тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн 68 коп., з яких: 15 625 (п`ятнадцять тисяч шістсот двадцять п`ять) грн 68 коп. вартість реальних збитків матеріальної шкоди майна, 1 200 (одна тисяча двісті) грн 00 коп. вартість послуг з надання оцінки вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, 3 000 (три тисячі) грн 00 коп. вартість витрат на професійну правничу допомогу адвоката, 18 000 (вісімнадцять тисяч) грн 00 коп. упущеної вигоди та 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. моральної шкоди.

Заявлені вимоги позивач мотивував тим, що 31.01.2018 у м. Львові по вул. В. Великого, 1 виникла дорожньо-транспортна пригода, де ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedez-Benz E270, ДНЗ НОМЕР_1 , зіткнувся з автомобілем Renault Kangoo, ДНЗ НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 . В результаті, цей автомобіль здійснив інерційний рух вперед та зіткнувся з автомобілем Acura MDX, ДНЗ НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_2 . Обставини підтверджуються Схемою місця ДПТ від 31.01.2018, складеною патрулем поліції на місці події.

Обставини цього ДТП були встановлені Радехівським районним судом Львівської області. Постановою від 23.02.2018 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ №АМ/1073068, термін дії з 23.07.2017 до 22.07.2018, виданим ПрАТ «Європейський Страховий Союз», позивач звернувся до даного страховика за виплатою страхового відшкодування, проте відповіді не отримав.

У зв`язку із невиконанням ПрАТ «Європейський Страховий Союз» своїх зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач звернувся до МТСБУ на що останнє надало відповідь, що з 01.12.2017 до 28.02.2018 МТСБУ здійснюватиме прийом заяв та документів для врегулювання страхових випадків за договорами ПрАТ «Європейський Страховий Союз".

Після чого Позивач подав заяву з документами до МТСБУ для виплати страхового відшкодування. 24.05.2028 МТСБУ повідомило позивача про прийняття рішення щодо виплати відшкодування у межах граничної суми виплати, яке складає 6 000 грн, однак таке відшкодування позивач так і не отримав. У своєму листі МТСБУ також вказало, що доплата відшкодування буде проводитись у випадку, якщо ПрАТ «Європейський Страховий Союз» буде визнано у встановленому порядку банкрутом та коштів та майна страховика не вистачить для задоволення вимог позивача, що буде підтверджено затвердженим Господарським судом ліквідаційним балансом страховика.

Вартість матеріального збитку, завданого позивачу, внаслідок пошкодження його транспортного засобу, складає 15 625,68 грн, з яких 3 559,68 грн за малярні роботи та 12 066,66 грн за ремонтні роботи, у тому числі заміну пошкоджених запчастин, а вартість відновлюваного ремонту з урахуванням зносу згідно Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 22.02.2018 становить 9 818, 37 грн.

Оскільки ані Страховик ані МТСБУ не виплатили позивачу страхового відшкодування, останній вирішив захистити своє порушене право та звернувся з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП до ОСОБА_1 , як винуватця ДТП та заподіювача шкоди.

Позивач також зазначає, що у зв`язку із заподіянням шкоди його майну (автомобілю) він зазнав також збитків у формі упущеної вигоди за Договором найму транспортного засобу р/н 998 від 31.03.2015, укладеного між позивачем (наймодавцем) та ПП «Західна-Українська Аудиторська Компанія» (наймач).

Заподіяння збитків у формі упущеної вигоди позивач обгрунтовує тим, що у зв`язку із пошкодженням в результаті ДТП автомобіля, який передавався у найм, наймач вирішив направити повідомлення наймодавцю від 31.01.2018, у якому було вирішено припинити внесення щомісячної плати за користування автомобілем, з огляду на неможливість використання наймачем орендованого транспортного засобу за призначенням. В результаті, позивачем було недоотримано плати у розмірі 18 000 грн з розрахунком на те, що договір найму мав бути чинним ще впродовж 2-ох місяців.

Позивач також просив стягнути із ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн та 3000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У подальшому ОСОБА_2 збільшив розмір позовних вимог та просив стягнути з ПрАТ «Європейський Страховий Союз» на його користь 9 625 (дев`ять тисяч шістсот двадцять п`ять) грн 68 коп. вартість матеріальної шкоди, 1 200 (одна тисяча двісті) грн 00 коп. вартість послуг з надання оцінки вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, 723,00 грн (сімсот двадцять три) грн 00 коп. трьох відсотків річних, 1238 (одна тисяча двісті тридцять вісім) грн 82 коп. інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання з відшкодування матеріальної шкоди. Стягунути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 18 000 (вісімнадцять тисяч) грн 00 коп. упущеної вигоди та 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. моральної шкоди, 2103 грн (дві тисячі сто три) грн 00 коп. трьох відсотків річних, 3 667 (три тисячі шістсот шістдесят сім) грн 17 коп. інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання з відшкодування моральної шкоди та упущеної вигоди. Стягунути з ПрАТ «Європейський Страховий Союз» та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 3 000 (три тисячі) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також понесені позивачем судові витрати пов`язані із сплатою судового збору.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 16 березня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз», третя особа: Моторно-транспортне страхове бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» на користь ОСОБА_2 9 625 грн 68 коп завданої матеріальної шкоди.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» на користь ОСОБА_2 1 200 грн вартості послуг за надання оцінки вартості збитків, заподіяних пошкодженому транспортному засобу.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» на користь ОСОБА_2 три проценти річних в розмірі 723 грн та 1 238 грн 82 коп інфляційних витрат за прострочення виконання зобов`язання з відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 18 000 грн упущеної вигоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 000 грн завданої моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 три проценти річних в розмірі 2 103 грн та 3 667 грн 17 коп інфляційних витрат за прострочення виконання зобов`язання з відшкодування моральної шкоди та упущеної вигоди.

Стягнуто солідарно з Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір 704,80 гр.

Стягнуто солідарно з Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 000 грн витрат на професійно-правову допомогу адвоката.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_5 .

Зазначає, що рішення суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення з нього упущеної вигоди, моральної шкоди, трьох процентів річних, інфляційних витрат та витрат на правову допомогу є незаконним та необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи та прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, не відповідає фактичним обставинам справи.

Вважає, що позивач не довів наявності у нього упущеної вигоди, розрахунки наведені судом є теоретичними та не свідчать про конкретний розмір прибутку.

Зазначає, що вимоги в частині стягнення моральної шкоди є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Крім цього, законодавством України не передбачено можливості відшкодування шкоди з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних.

Просить рішення суду в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України, колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.01.2018 о 16 год. 05 хв. у м. Львові по вул. В. Великого, 1 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedez-Benz E270, ДНЗ НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Renault Kangoo, ДНЗ НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який зупинився попереду, та внаслідок зіткнення здійснив інерційний рух вперед, та скоїв зіткнення з автомобілем Acura MDX, ДНЗ НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 .

Згідно постанови Радехівського районного суду Львівської області від 23.02.2018 вбачається, що ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в протоколі та визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до постанови Радехівського районного суду Львівської області від 23.02.2018 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобіль потерпілої особи ОСОБА_2 Acura MDX, номерний знак НОМЕР_2 зазнав механічних пошкоджень.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Acura MDX, номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП складає 9 818,37 грн. Витрати по відновлювальному ремонту пошкодженого автомобіля склали 15 625, 68 грн. Суд дійшов висновку, що розмір матеріального збитку завданого позивачу відповідає вартості понесених позивачем витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля.

Колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції в частині задоволеня позовних вимог до ПрАТ «Європейський Страховий Союз» не оскаржується, а відтак, колегією суддів в апеляційному порядку не переглядається.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливо б було відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Відповідна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 676/518/17 (провадження № 61-8307св18).

Як вбачається з нотаріально посвідченого Договору найму транспортного засобу р/н 998, укладеного 31.03.2015 між позивачем та ПП «Західно-Українська Аудиторська Компанія», позивачем передавався у найм ПП «Західно-Українська Аудиторська Компанія» автомобіль Acura MDX, номерний знак НОМЕР_2 , що належить йому на праві власності (а.с.34 т.1). Відповідно до п. 9 Договору за користування транспортним засобом наймач вносить щомісячну плату в розмірі 9 000 грн. Договір укладено на строк до 01.04.2018.

У зв`язку із пошкодженням врезультаті ДПТ автомобіля Acura MDX, номерний знак НОМЕР_2 , ПП «Західно-Українська Аудиторська Компанія» направила позивачу повідомлення про припинення із 01.02.2018 сплати наймачем щомісячних платежів за користування транспортним засобом марки Acura, модель MDX, реєстраційний номер НОМЕР_3 у зв`язку із неможливістю використання такого за призначенням. В результаті, позивачем було недоотримано оплату за договором у розмірі 18 000 грн, з розрахунком на те, що договір найму мав бути чинним ще протягом двох місяців, тобто до 01.04.2018. Згідно акту приймання-передачі (повернення) транспортного засобу від 31.01.2018 ПП «Західно-Українська Аудиторська Компанія» повернуто позивачеві із тимчасового платного користування (найму) вищевказаний автомобіль.

Укладений з ПП «Західно-Українська Аудиторська Компанія» договір породжує юридичні наслідки для його учасників, позивач згідно умов договору мав отримати плату за користування автомобілем 9000 грн в місяць. Рішення про відмову від своїх зобов`язань наймач прийняв на основі ДТП. Враховуючи викладене, колегія суддів вбачає наявність причинного зв`язку між протиправними діями відповідача і негативними наслідками для позивача у вигляді збитків (упущеної вигоди) та погоджується з судом першої інстанції, що вимога про стягнення із відповідача ОСОБА_1 упущеної вигоди в розмірі 18 000 грн підлягає до задоволення.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Вказана правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 18 травня 2016 року у справі № 6-237цс16.

Будь яких доказів, які б спростовували твердження позивача про неотримання ним доходу (упущеної вигоди) саме внаслідок пошкодження автомобіля в ДТП, яка відбулась з вини відповідача, матеріали справи не містять. Зазначені позивачем доводи та обставини встановлені судом на підставі поданих позивачем доказів, та такі докази не спростовані стороною відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з положеннями п.3 ч.2, ч.3 ст.. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди предметом доказування є не тільки факт неправомірних дій (бездіяльності), а також виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) та заподіянням шкоди.

Наявність цих умов в межах розгляду цивільної справи має довести позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, а не припущень, що буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що діями ОСОБА_1 позивачу ОСОБА_4 спричинена моральна шкода, яка полягала у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з пошкодженням його майна, врезультаті завданої майнової шкоди у позивача змінився звичайний уклад життя. Проте позивач не обґрунтував належними та допустимими доказами розмір моральної шкоди, яку він просив стягнути на його користь.

Виходячи з вимог розумності та справедливості, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, виходячи з підстав пред`явленого позову, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір моральної шкоди до 3000 грн.

Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (страховика) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитору (застрахованої особи) від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору (застрахованій особі).

Таким чином, три проценти річних та інфляційні витрати є відповідальністю за прострочення грошового зобов`язання.

За результатами розгляду справи судом першої інстанції встановлено відсутність цивільно-правових відносин між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 . Зобов`язання ОСОБА_1 відшкодувати позивачу моральну шкоду та упущену вигоду виникає на підставі рішення суду. Тому колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 санкцій за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у вигляді трьох відсотків річних - 2 103 грн та інфляційних втрат - 3 667,17 грн за період з 05.03.2018 до 04.09.2020, оскільки прострочення зобов`язання з боку ОСОБА_1 ще не настало.

З урахуванням наведеного позовна вимога в частині стягнення з ОСОБА_1 3 % річних та інфляційних втрат до задоволення не підлягає, тому рішення суду в цій частині слід скасувати.

Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом установлено, що 07.08.2018 між ОСОБА_4 та адвокатом Дільним Н.З. укладено Договір про надання юридичних послуг (а.с.37 т.1). Згідно акту приймання - передачі наданих послуг № 1 до Договору на надання юридичних послуг від 21.01.2019 вартість послуг за цим актом складає 1 800 грн (а.с.75 т.1). Згідно акту приймання - передачі наданих послуг № 5 до Договору на надання юридичних послуг від 12.11.2019 вартість послуг за цим актом складає 1 200 грн (а.с.167 т.1). На виконання умов договору за надання юридичних послуг ОСОБА_4 сплатив ОСОБА_6 3 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 105 від 14.08.2019 (а.с.38 т.1).

За таких обставин, суд прийшов до правильного висновку, що витрати на правничу допомогу є доведеними, вказані витрати пов`язані з розглядом справи, та є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду в цій частині.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Ураховуючи часткове задоволення позовних вимог щодо відповідача ОСОБА_1 , рішення суду в частині вирішення питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід скасувати. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» на користь ОСОБА_2 1 500 грн витрат на професійну правову допомогу. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 000 грн витрат на професійну правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 16 березня 2021 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10000 грн завданої моральної шкоди; стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 три проценти річних в розмірі 2 103 грн та 3 667 грн 17 коп інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання з відшкодування моральної шкоди та упущеної вигоди; стягнення солідарно з Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3000 грн витрат на професійну правову допомогу адвоката.

Ухвалити в цій частині нову постанову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3000 грн завданої моральної шкоди.

У задоволенні позову ОСОБА_2 в частині стягнення з ОСОБА_1 на його користь три проценти річних в розмірі 2 103 грн та 3 667 грн 17 коп інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання з відшкодування моральної шкоди та упущеної вигоди відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» на користь ОСОБА_2 1 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 28.09.2021.

Головуючий

Судді