Справа 749/786/21
Номер провадження 2-н/749/37/21
07 жовтня 2021 року м. Сновськ
Суддя Щорського районного суду Чернігівської області Кравчук М. В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,-
28.09.2021 р. ТОВ «Енера Чернігів» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 875, 48 грн, яка надійшла до суду 30.09.2021 р.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 ЦПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
04.10.2021 р. надійшли відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 .
Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.
З заяви про видачу судового наказу вбачається, що ОСОБА_1 приєднався до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з 01.01.2019 р., що, на думку заявника, підтверджується фактом споживання електричної енергії та оплатою виставлених рахунків.
Даний договір, так само як і комерційна пропозиція, яка є додатком 3 до договору, розміщені на вебсайті ТОВ «Енера Чернігів» та в письмовій формі (в тому числі в електронній) не укладалися.
Однак заявником додано роздруківку зображення екрану комп`ютера, у якій зазначено № особового рахунку НОМЕР_1 та дата оформлення - 01.01.2000 р., № договору 300003649. На вказаній роздруківці зображення екрану комп`ютера також зазначена історія особового рахунку: особовий рахунок № НОМЕР_1 , дата оформлення/з 01.01.2000 р., ПІБ споживача: « ОСОБА_1 …» № договору № 300003649, дата оформлення/з 01.01.2019 р., дата зміни 01.01.2000 р.
У зв`язку із зазначеним, при вирішенні питання про стягнення заборгованості необхідно встановлювати вплив змін, що вносились до договору, на розмір заборгованості та підстави її виникнення, а також встановлення існування договору за № 300003649, термін його дії, а також часовий проміжок правовідносин, на які розповсюджуються умови договору.
Крім того, заявником не надано доказів вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема доказів надання підписаної заяви про приєднання, оплати рахунку постачальника універсальної послуги та/або факту споживання електричної енергії.
Надані копія розрахунку боргу по особовому рахунку № НОМЕР_1 та роздруківка зображення екрану комп`ютера не є такими доказами.
Відповідно до п. 6 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. № 2189-VIII (далі - Закон № 2189) індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
У заяві про видачу судового наказу зазначено, що згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником об`єкту нерухомого майна житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Натомість, згідно відповіді Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області від 02.10.2021 р. № 12-06/230 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
У той же час, як вбачається із інформаційної довідки № 271847209, користувач обрав формування інформації за адресою: АДРЕСА_3 . Крім того, з вказаної інформаційної довідки вбачається, що на будинок за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровано право власності щодо: ОСОБА_1 , форма власності: приватна спільна часткова, частка власності 3/10; ОСОБА_2 , форма власності: приватна спільна часткова, частка власності 3/10.
Крім того, у заяві про видачу судового наказу зазначено, що стягувачем було направлено боржнику заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг побутовому споживачу.
Водночас, жодних доказів вчинення таких дій до заяви про видачу судового наказу не додано.
Зважаючи на викладені обставини, характер відносин не дозволяє дійти висновку про їх безспірність.
Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Як роз`яснено у п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 р. № 14, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.
Як вбачається зі змісту п. 9, п. 13 вказаної постанови, наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право. Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.
Таким чином, вимоги заявника у заявленому вигляді не можуть бути задоволені в порядку наказного провадження.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
Відповідно до ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
Керуючись ст. ст. 163 165, 166, 167, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -
Відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя М. В. Кравчук