26.03.2021 Єдиний унікальний номер 205/1004/20
Номер провадження: 2-зз/205/10/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі, що була порушена за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання попереднього договору укладеним та визнання права власності на частину домоволодіння,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа, що була порушена за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання попереднього договору укладеним та визнання права власності на частину домоволодіння.

Ухвалою суду від 14.02.2020 року було задоволено заяву позивача про забезпечення позову по вказаній цивільній справі. Зокрема, судом вирішено накласти арешт на 14/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 та заборонити будь яким особам вчиняти будь які дії, спрямовані на відчуження 14/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 .

На стадії підготовчого провадження до суду надійшло клопотання від представника відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, які були застосовані зазначеною ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2020 року. Вказане клопотання вмотивовано тим, що у жовтні 2020 року позивач подав до суду уточнений позов, яким змінив предмет спору і більше не вимагає визнання за ним права власності на 14/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 . Отже, на даний час між сторонами відсутній спір про право власності на вказане домоволодіння, відповідач не є власником даного домоволодіння і в разі задоволення позовних вимог, стягнення на цю нерухомість не може бути звернено. Таким чином, арешт на 14/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , та заборона будь яким особам вчиняти будь які дії, спрямовані на відчуження 14/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 не забезпечують позовні вимоги у даній цивільній справі.

Позивач та його представник у судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання заперечували з огляду на його безпідставність та необґрунтованість.

Представник відповідача у судове засідання наполягав на задоволені клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Розглянувши вказану заяву та матеріали справи, суд доходить висновку, що зазначена заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 та ч. 4 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

При вирішенні питання про скасування заходів забезпечення позову суд виходить із принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом, засад розумності, справедливості, та з`ясовує обґрунтованість мотивів поданого клопотання учасниками справи, можливість скасування забезпечення позову із дотриманням справедливого балансу інтересів усіх учасників справи та встановленням того, чи не відпали та (або) змінились обставини, які слугували підставою для застосування забезпечення позову.

В даному випадку матеріалами справи підтверджено, що ухвалою суду від 16.12.2020 року судом в межах розгляду даної цивільної справи до свого провадження було прийнято заяву позивача про зміну предмету позову. Згідно прохальної частини такої заяви позивач просить суд стягнути на його користь із відповідача грошові кошти на загальну суму 276 584 грн. 03 коп., які у своїй сукупності складаються із сум основного боргу, штрафу, втрат від інфляції, 3% річних збитків та моральної шкоди.

Оскількизабезпечення позову є заходами охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реалізацію виконання можливого позитивно прийнятого судового рішення, суд зазначає, що забезпечення позову може стосуватись лише того майна, яке є спірним, або того, яке перебуває у власності відповідача. Адже, у випадку задоволення позовних вимог, саме за рахунок майна, яке відповідає вищевказаним критеріям, можливо задовольнити майнові вимоги позивача.

Однак, в даному випадку внаслідок зміни предмету позову, 14/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 вже не охоплюються предметом спору по даній цивільній справі, а доказів оформлення відповідачем речового права на таке майно матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що сам суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Оскільки вказане нерухоме майно вже не є предметом спору, і суду не подані достатні та належні докази наявності у відповідача речового права на таке майно, та суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, у вигляді накладення арешту на 14/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 та заборони будь яким особам вчиняти будь які дії, спрямовані на відчуження 14/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 158 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання попереднього договору укладеним та визнання права власності на частину домоволодіння - задовольнити.

2. Заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на 14/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 та заборони будь яким особам вчиняти будь які дії, спрямовані на відчуження 14/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 скасувати.

3. Копію ухвали після її постановлення надіслати всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала також може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д.В. Мовчан .