Справа № 276/639/20
Провадження по справі №2/276/460/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

28 вересня 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського А.М.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № від 27.07.2016 року в розмірі 28623,14 грн. та судовий збір у розмірі 2102 грн.

В позовній заяві зазначає, що 27.07.2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (ТОВ «ФК «ЦФР») та відповідачем було укладено кредитний договір у формі заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та заяви № від 27.07.2016 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР». Між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ТОВ «ФК «ЄАПБ») 30.07.2018 року укладено договір відступлення прав вимоги, за яким право вимоги за даним кредитним договором було відступлено на користь останнього. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості становить 28623,14 грн. Таким чином, позивач просить задовольнити позов та стягнути з відповідача вказану заборгованість та судовий збір.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 03.11.2020 року, відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, крім того не заперечує щодо заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення (а.сп.37,43).

Відповідач, ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, відповідно до вимог пункту 1 частини 8 та частини 11 статті 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 (а.сп.40) та розміщеним оголошенням про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України (а.сп.39, 42), в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду, відзив на позовну заяву чи зустрічну позовну заяву до суду не подавав.

З огляду на викладене, керуючись положеннями статей 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд даної справи.

Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалось.

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши докази у справі, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Відповідно частин 1, 2 статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Згідно частини 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Вимогами частини 2 статті 207 ЦК України, визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з вимогами частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 статті 1048 ЦК України встановлює, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором.

Згідно з вимогами статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (штраф, пеня).

Згідно частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами частини 1 статті 623 ЦК України визначено, що боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з вимогами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до вимог статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 1049 ЦК України визначає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги.

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Судом встановлено, що 27.07.2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання ним заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» (ідентифікаційний код: 35725063) та заяви № на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» щодо надання йому кредиту у вигляді встановленої суми/ліміту кредиту в розмірі 12216,00 грн. строком на 36 місяців, з встановленням сукупної вартості кредиту: початкового проценту в розмірі 4,50% від суми кредиту, що складає 360,00 грн.; щомісячних процентів в розмірі 2,50 % від суми кредиту та річних процентів в розмірі 12% від суми боргу за договором. Також, за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю пеню у розмірі 0,3% від загальної суми прострочення за кожен день прострочення. Відповідач, погодилась на вказані умови отримання кредиту, посвідчивши відповідні заяви власним підписом (а.сп.5-13).

30.07.2018 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги №20180730, за яким право вимоги по даному кредитному договору було відступлено на користь останнього (а.сп.17-27).

Згідно з п. 1.2. договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.

Згідно копії витягу з Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №20180730 від 30.07.2018 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 28623,14 грн., що складається з: 12216,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2939,99 грн. сума заборгованості за відсотками; 7359,15 грн. сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 6108,00 грн. сума заборгованості за пенею (а.сп.20).

Згідно з п. 6.2.3. договору відступлення прав вимоги, права вимоги переходять до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання сторонами цього договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «ЦФР» умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення права вимоги у цих випадках не вимагається.

Відповідно до п. 3.1. договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «ЦФР» гарантує, що йому належить право вимоги за портфелем заборгованості до боржників, зазначених у Реєстрі боржників.

На виконання п. 6.6. договору відступлення прав вимоги, згідно з вимогами ст.ст. 512 - 514, 516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену у кредитному договорі, простою кореспонденцією через відділення УКРПОШТИ від імені ТОВ «ФК «ЦФР» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № від 27.07.2016 року (а.сп.15) та повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № від 27.07.2016 року (а.сп.16).

Станом на 30.07.2018, відповідач ОСОБА_1 має перед позивачем заборгованість за кредитним договором № від 27.07.2016 року у розмірі 28623,14 грн., яка складається з:

-12216,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу;

-2939,99 грн. сума заборгованості за відсотками;

-7359,15 грн. сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом);

-6108,00 грн. сума заборгованості за пенею.

Вказана сума заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № від 27.07.2016 року, станом на 30.07.2018 (а.сп.14).

Дослідивши умови укладеного між сторонами кредитного договору від 27.07.2018 року, розрахунок заборгованості, який суд вважає правильним, договір відступлення прав вимоги з додатками, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідач не скористався своїми процесуальними правами, передбаченими статями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, не надав до суду заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживав, фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача суми непогашеної кредитної заборгованості в загальній сумі 28623,14 грн.

Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 2102 грн.

Керуючись статтями 11, 14, 207, 626, 638, 1024, 526, 530, 1048, 610, 611, 612, 623, 629, 1049, 1050, 549, 512, 514 ЦК України, статтями 12, 76-81, 141, 247, 259, 263-268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, Реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за кредитним договором № від 27 липня 2016 року в розмірі 28623,14 грн. (двадцять вісім тисяч шістсот двадцять три гривні чотирнадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (код ЄДРПОУ: 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, Реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») 2102,00 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області, протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30; .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя А.М. Збаражський