Справа № 347/1333/20
Провадження № 2/347/42/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Гордія В.І.,

з секретарем Корбутяк Н.М.,

з участю представника позивача адвоката Жидецької С.Р.,

представника відповідачів адвоката Лазоришина І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косові справу за позовом ОСОБА_1 до Рожнівської сільської ради ОТГ, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Кобаківської сільської ради № 40 від 08.04.2002 року, свідоцтва про право власності на житловий будинок та визнання права власності на 1/6 частину будинку,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рожнівської сільської ради ОТГ, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Кобаківської сільської ради № 40 від 08.04.2002 року, свідоцтва про право власності на житловий будинок та визнання права власності на 1/6 частину будинку.

Позовну заяву ОСОБА_1 мотивував тим, що він народився та проживав в АДРЕСА_1 до 1998 року та брав участь у веденні спільного господарства. Дане господарство відносилося до суспільної групи господарств - колгоспний двір. І станом на 15 квітня 1991 року він був прописаний в даному господарстві та проживав у ньому. Згідно ЗУ «Про власність» з 15.04.1991 року відбулося усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно придбане внаслідок спільної праці сім?ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними, ст.17 Закону України «Про власність». Згідно рішення № 40 виконавчого комітету Кобаківської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 8 квітня 2002 р. було оформлено право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 за відповідачами в рівних долях. І на підставі даного рішення їм було видано Свідоцтво про право власності на будинок. Вважає, що дане рішення порушило його майнові права щодо обов?язкової частки в господарстві, оскільки він народився та проживав у даному господарстві, брав участь у його веденні, був виписаний на час проходження строкової військової служби. Фактично на час припинення існування колгоспного двору він проживав у ньому та приймав участь у веденні спільного господарства. Згідно відповіді виконавчого комітету Рожнівської сільської ради ОТГ с. Кобаки господарство по вул. Д. Клими, 56 в с. Кобаки відносилося до суспільно-господарської групи - колгоспний двір. ОСОБА_1 народився, проживав та був прописаний в АДРЕСА_1 до 1977 р. В період з 1977 р. по 1979 р. був виписаний в зв?язку з проходженням військової служби, повернувся у 1979 р. та був знову зареєстрований до 1983 р. У 1983 р. вибув у с. Кути, в 1990 р. повернувся та був знову зареєстрований до 1998 року. Про існування оскаржуваного рішення та реєстрацію права власності на будинок він дізнався 30 вересня 2019 року, коли отримав відповідне свідоцтво у Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Жидецька С.Р. позов підтримали з наведених у позові підстав та просять його задоволити.

Представник Рожнівської сільської ради в судове засідання не з?явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали до суду спільний відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнають, вважають їх безпідставними. У відзиві уточнили та не заперечили, що позивач до 1983 року проживав у спірному будинковолодінні, який відносився до колгоспного двору. Також вказали, що до 1972 року вони всі і, в тому числі позивач, проживали в старому житловому будинку по АДРЕСА_1 . Але в 1970 році відповідачу ОСОБА_2 був даний дозвіл на будівництво нового житлового будинку, який він побудував в 1972 році. Його діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , мама ОСОБА_6 та позивач участі у будівництві не брали з-за свого віку. Відповідач ОСОБА_2 у відзиві не заперечив, що всі вони проживали в будинку, який відносився до колгоспного двору і всі вони були його співвласниками, в тому числі і новозбудованого. Проте, позивач в 1981 році одружився і проїхав проживати до своєї дружини в смт. Кути, Косівського району. Проте, з-за складних сімейних відносин та поведінки позивача, він, як голова двору у вересні 1990 року на просьбу позивача дав згоду на його прописку до цього двору, який є його рідним братом по матері. В 1998 році позивач виписався з цього двору і більше не був до нього приписаний і не проживав. І починаючи з 1981 року по даний час позивач не брав будь-якої участі у веденні господарства двору, в якому вимагає частку. Тобто позивач втратив зв?язки з двором, так як мав іншу сім?ю, проживав в іншому населеному пункті і вів господарство іншого двору. За таких обставин вважають позовні вимоги безпідставними та просять в позові відмовити.

Представник відповідачів адвокат Лазоришин І.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та дав суду пояснення аналогічні тим, які викладені у відзиві його довірителів. Просить в позові відмовити.

Вислухавши сторони, їх представників, та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст.ст.15-16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як передбачено ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Зважаючи на заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, при розгляді даного спору слід керуватися нормами ЦК України 1963 року зі змінами.

Зокрема, згідно положень ст.120 123 ЦК УРСР (в ред.1963 р.), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору.

Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про власність» введеного в дію з 15.04.1991 року, майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося;

в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у кредитну установу на ім`я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору;

г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" (885-12) загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування.

В судовому засіданні було встановлено, та не заперечувалося сторонами, що господарство розташоване по АДРЕСА_1 згідно записів погосподарських книг, відносилося до колгоспного двору, що також підтверджується копією довідки виданої Рожнівською сільською радою за №85.02.2-11 від 24.12.2019 року (а.с.9).

Згідно копії витягу із рішення №40 виконавчого комітету Кобаківської сільської ради від 08.04.2002 року, виконком сільської ради вирішив оформити право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 за: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рівних частинах (а.с.11). І відповідні зміни було внесено Коломийським МБТІ в книгу державної нерухомості, що стверджується копією реєстраційного напису за №794 від 29.04.2002 року, згідно яких за вищевказаними особами на праві спільної часткової власності було визнано по 1/5 частині на даного господарства (а.с.12).

Не погоджуючись із цим, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом про скасування рішення №40 виконкому Кобаківської сільської ради від 08.04.2002 року, виданих відповідачам свідоцтв про право власності на спірний житловий будинок та визнання за ним права власності на 1/6 частину вказаного майна, посилаючись на те, що про існування рішення виконкому він дізнався 30.09.2019 року, коли отримав відповідне свідоцтво у Коломийському МБТІ.

Наявність у нього права на частку у майні колгоспного двору, ОСОБА_1 мотивує тим, що станом на 15 квітня 1991 року (введення в дію Закону «Про власність»), він був зареєстрований у житловому будинку в АДРЕСА_1 , що в свою чергу, дає йому право на частку у майні двору.

Статтею 126 чинного на той час ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) було передбачено, що працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв`язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою.

Як видно із копії інформації наданої виконкомом Рожнівської сільської ради ОТГ від 05.02.2020 року, ОСОБА_1 народився 1958 року і з цього ж року був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 до 1977 року. З 1977 року по 1979 рік був виписаний, так як проходив службу в рядах армії, повернувся в 1979 році і був знову зареєстрований в АДРЕСА_1 до 1983 року. В 1983 році вибув в смт. Кути. В 1990 році повернувся і був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 до 1998 року. В 1998 році вибув в смт. Кути (а.с.10).

Отже, позивач з 1983 року по 1990 рік не був зареєстрований та не проживав у житловому будинку в АДРЕСА_1 . Тобто, до введення в дію Закону «Про власність», позивач протягомтрьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору, щоб дало йому право на часку у вказаному майні. А норми статті 126 діючого на той час ЦК чітко вказують, що працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

А тому, зважаючи на вищенаведене, подані сторонами докази, їх пояснення та пояснення їх представників у судовому засіданні, суд приходить до переконання, що хоч позивач і був зареєстрований у житлі майна колгоспного двору на час введення в дію Закону «Про власність», проте у нього відсутнє право на частку у цьому майні, оскільки жодного доказу на його участь у веденні спільного господарства двору своєю працею чи коштами протягом не менше трьох років підряд, ним суду не надано.

Натомість усі відповідачі, які не погодились із цим позовом у відзиві вказують на те, що відповідач мав іншу сім?ю і проживач в іншому населеному пункті, незважаючи на те, що був зареєстрований у спірному майні.

Так само, позивач не заперечив, що хоча і був зареєстрований у вказаному будинку з 1990 року по 1998 рік, він там проживав тимчасово, оскільки їздив по роботі у відрядження та був відсутній у житлі тривалістю близько 3-4 днів на тиждень, але коли перебував вдома, допомагав мамі поратись по господарству: випасав худобу, обробляв город та інше.

Відповідачка ОСОБА_6 , 1922 р.н. (мати позивача), яка єдина визнала позов, на час розгляду справи, а саме, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.139), і пояснення в судовому засіданні, які б підтвердили чи спростували позовні вимоги, не надавала.

Таким чином, в ході розгляду справи, позивачем не доведено факту його участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору протягом не менше трьох років підряд, що дає суду підстави для відмови у позові.

На підставі ст.ст. 15,16 ЦК України, ст.ст.120-126 ЦК (в ред.1963р.) та керуючись ст.ст. 12, 13, 263265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до Рожнівської сільської ради ОТГ, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Кобаківської сільської ради № 40 від 08.04.2002 року, свідоцтва про право власності на житловий будинок та визнання права власності на 1/6 частину будинку відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.І. Гордій