Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/5775/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

31.03.2021 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Федій О.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу № 552/5775/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 07.12.2020 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору міни від 05.02.2016 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Вказував, що з відповідачем з 2011 року перебував в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, ОСОБА_2 добровільно звільнила квартиру, не сплачує комунальні платежі, проживає в іншому житловому приміщенні

В своїй позовній заяві просив визнати ОСОБА_2 , 1987 року народження, такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 09.12.2020 відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач відзив на позовну заяву не подавала.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про дату, час та місце розгляду через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, відзив на позовну заяву не подавала, про причини своєї неявки суд не повідомила, з жодними клопотаннями до суду не зверталася.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 відповідно до договору міни від 05.02.2016 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Також судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 , 1988 року народження, та ОСОБА_3 , 1987 року народження, з 07.10.2011 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13.04.2017 в справі № 552/1399/17.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_2 у встановленому законом порядку зареєстрував свої постійне місце проживання, але не проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Норми ст. ст. 386, 391 ЦК України передбачають умови та порядок захисту права власності.

Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач ОСОБА_1 зазначив, що є власником квартири АДРЕСА_1 .

Разом з тим відповідно до положень ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

За загальним правилом застосування презумпції згідно зі ст.60 СК України майно, одержане одним із подружжя як набувачем за договором, що укладений під час перебування набувача в шлюбі, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі No 372/504/17(провадженняNo14-325цс18).

Як встановлено судом спірне житло, а саме квартира АДРЕСА_1 придбана сторонами по справі за час шлюбу, отже, в силу норм ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя, за умови, що презумпція не спростована.

Позивач ОСОБА_1 на обґрунтування своїх позовних вимог не надав до суду жодних доказів на спростування презумпції спільності майна подружжя.

За таких обставин, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів, суд приходить до висновку, що відповідач, будучи співвласником житла, має рівні з позивачем права щодо володіння, користування і розпорядження вказаною квартирою.

Тому суд, за умови того, що позивачем не спростовано презумпцію спільності майна подружжя, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням є повністю безпідставними та не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог понесені ним судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 , відоме місце проживання АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 31.03.2021.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко