Головуючий у І інстанції Мальцев Д.О.
Провадження № 22-ц/824/3177/2021 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Матвієнко Ю.О., суддів Мельника Я.С., Поливач Л.Д., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дмитрівська-45» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2020 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дмитрівська-45»до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з утримання підземного паркінгу,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року ОСББ «Дмитрівська-45» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з утримання підземного паркінгу, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просило стягнутина свою користь з відповідача ОСОБА_1 заборгованість по сплаті внеску на утримання підземного паркінгу будинку за період з 2013 по 30.11.2019 року в розмірі 20 940,00 грн.,та з відповідача ОСОБА_2 - заборгованість по сплаті внеску на утримання підземного паркінгу будинку за період з 2013 по 30.11.2019 року в розмірі 21 940,00 грн., а такожстягнути з відповідачів на свою користь судові витрати в розмірі 1921,00 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що ОСББ «Дмитрівська-45» було зареєстроване 01.11.2000 року за адресою: 01054, м. Київ, вулиця Дмитрівська, буд. 45. У 2001 році між Генеральним директором ДП «ЕКОС» АТ ХК «Київміськбуд» та Головою правління ОСББ «Дмитрівська-45» було підписано акт прийому-передачі житлового будинку по АДРЕСА_1 , згідно якого ОСББ «Дмитрівська-45» прийняло від ДП «ЕКОС» АТ ХК «Київміськбуд» на баланс для обслуговування та експлуатації житловий будинок АДРЕСА_1 згідно переліку: житловий будинок загальною площею 8557,6 кв.м., в тому числі офісні приміщення площею 541 кв.м.; земельну ділянку будинку загальною площею 4018 кв.м.; підземний паркінг на 50 машиномісць загальною площею 1512,9 кв.м.; майно житлового будинку згідно додатку №1 до Акту.

Відповідач ОСОБА_1 є власником машиномісця № 2 , а відповідач ОСОБА_2 - власником машиномісця № 36 у підземному паркінгу житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Підставою звернення ОСББ «Дмитрівська-45» до суду стало виникнення заборгованості по сплаті щомісячних внесків на утримання паркінгу будинку у відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , як власників машиномісць за № 2 та №36 , які зобов`язані утримувати належне їм нерухоме майно, від виконання чого вони, однак, ухиляються, в зв`язку із чим у них перед позивачем за період з 2013 по 30.11.2019 року утворилась заборгованість, про стягнення якої і просив позивач.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

У відзивах на апеляційну скаргу відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проти задоволення скарги позивача заперечили, посилаючись, зокрема, на те, що вони не є співвласниками ОСББ «Дмитрівська-45», оскільки належні їм машиномісця в розумінні ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» не є ні квартирою, ні нежитловим приміщенням. Зважаючи на те, що відповідачі не являються співвласниками ОСББ «Дмитрівська-45», на них не розповсюджується дія рішень загальних зборів ОСББ про встановлення щомісячного внеску на утримання паркінгу, в зв`язку із чим у них відсутній обов`язок щодо сплати вищевказаних платежів.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову в даній справі (42 880 грн. 00 коп.) менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дмитрівська-45» було створене 01.11.2000 року за адресою: 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 45 (том 1, а.с.10).

У 2001 році між Генеральним директором ДП «ЕКОС» АТ ХК «Київміськбуд» та Головою правління ОСББ «Дмитрівська-45» було підписано акт прийому-передачі житлового будинку по АДРЕСА_1 , згідно якого ОСББ «Дмитрівська-45» прийняло від ДП «ЕКОС» АТ ХК «Київміськбуд» на баланс для обслуговування та експлуатації житловий будинок АДРЕСА_1 згідно переліку: житловий будинок загальною площею 8557,6 кв.м., в тому числі офісні приміщення площею 541 кв.м.; земельну ділянку будинку загальною площею 4018 кв.м.; підземний паркінг на 50 машиномісць загальною площею 1512,9 кв.м.; майно житлового будинку згідно додатку №1 (том 1, а.с.12).

Відповідач ОСОБА_1 є власником машиномісця № 2 в підземному паркінгу по АДРЕСА_1 (том 1, а.с.16); відповідач ОСОБА_2 є власником машиномісця № 36 в підземному паркінгу по АДРЕСА_1 (том 1, а.с.17).

Судом також встановлено, що відповідно до рішення Загальних зборів ОСББ «Дмитрівська-45», затвердженого протоколом від 18.04.2013року, встановлено внески на обслуговування будинку та прибудинкової території, а також тариф на утримання паркінгу в розмірі 250,00 грн. намісяць за одне машиномісце.

Відповідно до рішення Загальних зборів ОСББ «Дмитрівська-45», затвердженого протоколом від 26.12.2017 року, затверджено щомісячний внесок на утримання паркінгу в розмірі 320,00 грн. з кожного власника машиномісця Об`єднання.

Відповідно до рішення Загальних зборів ОСББ «Дмитрівська-45», затвердженого протоколом від 26.12.2018 року, затверджено щомісячний внесок на утримання паркінгу в розмірі 350,00 грн. з кожного власника машиномісця Об`єднання.

Згідно наявних у справі розрахунків, наданих позивачем, у відповідача ОСОБА_1 існує заборгованість по несплаченим внескам на утримання паркінгу за період з 2013 по 30.11.2019 року у розмірі 20 940,00 грн. (том 1, а.с.78), а у відповідача ОСОБА_2 - заборгованість по несплаченим внескам на утримання паркінгу за той же період у розмірі 21 940,00 грн. (том 1, а.с.79).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у стягненні з відповідачів заборгованості, виходив з того, що оскільки вони не є співвласниками спільного майна ОСББ «Дмитрівська-45», на них не розповсюджується дія рішень загальних зборів ОСББ про встановлення щомісячного внеску на утримання паркінгу, в зв`язку із чим у них відсутній обов`язок щодо сплати вищевказаних платежів.

Однак з вищенаведеними висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками машиномісць за №№ 2 та 36 відповідно (том 1, а.с.16, 17) у підземному паркінгу, який перебуває на балансі і утриманні ОСББ «Дмитрівська-45» з грудня 2001 року, що підтверджується наявною у справі копією Акту прийому-передачі житлового будинку по АДРЕСА_1 (том 1, а.с.12).

З матеріалів справи також вбачається, що утримання паркінгу здійснюється позивачем на підставі відповідних договорів з виконавцями послуг та постачальниками житлово-комунальних послуг, штатного розкладу відповідних працівників ОСББ.

В перелік послуг з утримання паркінгу, надання яких забезпечує позивач, входить: цілодобове спостереження та контроль доступу на територію паркінгу; прибирання та вивезення сміття з паркувальної території; освітлення паркувальної території та проїзної частини; технічне обслуговування обладнання (ворота, шлагбаум); утримання та обслуговування засобів пожежогасіння; утримання систем димовидалення та вентиляції; обслуговування споруди паркінгу.

Крім того, ОСББ несе витрати з технічного обслуговування, повірки, ремонту та наладки приладів обліку теплової енергії тощо.

У зв`язку із тим, що підземний паркінг є невід`ємною частиною житлового комплексу позивача, з метою належного утримання підземного паркінгу будинку та впорядкування даного питання, було проведено загальні збори ОСББ та затверджено внески на утримання паркінгу, як невід`ємної частини багатоквартирного будинку.

При цьому, у рішеннях, прийнятих на загальних зборах ОСББ 26.12.2017 року та 26.12.2018 року, зазначено про затвердження щомісячного внеску на утримання паркінгу з кожного власника машиномісця Об`єднання (том 1, а.с.14, 15), і жодної прив`язки до обов`язкового членства у майні ОСББ в якості умови сплати внесків на утримання паркінгу, дані рішення не містять.

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові, виходив виключно з того, що відповідачі не є співвласниками майна ОСББ «Дмитрівська-45» і тому не несуть обов`язки перед даним об`єднанням по сплаті внесків, встановлених рішеннями загальних зборів ОСББ, дія яких на відповідачів не розповсюджується.

Однак судом безпідставно не взято до уваги положення норм матеріального закону, які визначають обов`язок власника утримувати майно, що йому належить (ст.ст. 319, 322 ЦК України), та які поширюються на спірні правовідносини.

Так, ст. 322 ЦК України встановлює презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, в тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, незалежно від того чи користується він ними безпосередньо. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки матеріалами справи підтверджується та обставина, що відповідачі, як власники машиномісць у паркінгу, який перебуває на балансі та обслуговуванні ОСББ «Дмитрівська-45», отримали послуги, пов`язані з утриманням належного їм майна, колегія суддів вважає вимоги позивача про стягнення витрат за надані ним послуги правомірними та такими, що ґрунтуються на законі, який встановлює обов`язок власників нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного їм майна. При цьому, колегія суддів зауважує, що у рішеннях, прийнятих на загальних зборах ОСББ 26.12.2017 року та 26.12.2018 року, зазначено про затвердження щомісячного внеску на утримання паркінгу з кожного власника машиномісця Об`єднання, і в цих рішеннях не зазначено, що вони не поширюються на власників машиномісць, які не є співвласниками майна ОСББ «Дмитрівська-45».

Суд першої інстанції не з`ясував належним чином обставини справи та не застосував норми матеріального права, які підлягали до застосування, в зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про відсутність у відповідачів перед позивачем обов`язку по сплаті внесків на утримання паркінгу з тих підстав, що вони не є співвласниками майна ОСББ «Дмитрівська-45».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки висновки суду про наявність підстав для відмови у позові не відповідають обставинам справи і судом неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позову з урахуванням позовної давності, про застосування якої просили відповідачі у своїх заявах.

Так, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Оскільки відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ухвалення судом рішення просили про застосування позовної давності, про що зазначено у їхніх відзивах на позовну заяву (том 1, а.с.47, 91), колегія суддів вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по внескам на утримання паркінгу за останні три роки, що передували зверненню позивача з цим позовом до суду.

Таким чином, за 8 місяців 2016 року розмір заборгованості складатиме 2 000 грн. (8 х 250 грн.); за 2017 рік - 3 000 грн. (12 х 250 грн.); за 2018 рік - 3 840 грн. (12 х 320 грн.); за 2019 рік - 3 840 грн. (12 х 320). Загальний розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з кожного з відповідачів на користь позивача по внескам на утримання паркінгу, складає 12 680,00 грн. (2 000 грн. + 3 000 грн. + 3 840 грн. + 3 840 грн.).

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним по справі судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на суму 2 881 грн. 50 коп. (60% від 4 802 грн. 50 коп. загальної суми витрат), по 1 440 грн. 75 коп. з кожного з відповідачів (2 881 грн. 50 коп. : 2).

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргуОб`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дмитрівська-45» - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2020 року - скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дмитрівська-45» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дмитрівська-45» заборгованість за надані послуги з утримання паркінгу за період з 01.05.2016 року по 30.11.2019року в розмірі 12 680 грн. 00 коп. та понесені по справі судові витрати у розмірі 1 440 грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дмитрівська-45» заборгованість за надані послуги з утримання паркінгу за період з 01.05.2016 року по 30.11.2019 року в розмірі 12 680 грн. 00 коп. та понесені по справі судові витрати у розмірі 1 440 грн. 75 коп.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: