Справа № 572/3353/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі :

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ВОЗНЮК М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу №572/3353/20 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в порядку окремого провадження до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-РВ №009064 від 03 грудня 2001 року, в якому він вказаний як ОСОБА_3 .

В обґрунтування заявлених вимог заявником зазначено, що ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його батьком. Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається із шести земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,62 га., розташовані на території Тутовицької сільської ради, право на які підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-РВ №009064 від 03 грудня 2001 року. За життя ОСОБА_3 склав заповіт стосовно належних йому на праві власності земельних ділянок на користь заявника ОСОБА_2 , на підставі якого останньому 31 березня 2011 року було видано свідоцтво про право на спадщину. Однак, зареєструвати за собою право власності на вказане майно заявник не може, оскільки працівниками ЦНАПу Сарненської РДА було виявлено розбіжності у написанні по-батькові спадкодавця у свідоцтві про смерть та у правовстановлюючому документі Державному акті на право приватної власності на землю, а тому є необхідним встановлення факту належності цього правовстановлюючого документу спадкодавцеві.

Отже, встановлення факту, про який просить ОСОБА_2 необхідно останньому для реалізації його прав власника стосовно спадкового майна.

Заявник в судове засідання подав письмову заяву, якою заявлені вимоги підтримав повністю.

Представник заінтересованої особи, Центру з надання адміністративних послуг Сарненської РДА, в судове засідання не з`явився, є повідомленим про час проведення судового засідання відповідно до закону.

Клопотань від заявника та представника заінтересованої особи не надходило.

Заява ОСОБА_2 підлягає розгляду в порядку окремого провадження за нормами ЦПК України.

Згідно із п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними в свідоцтві про народження або в паспорті.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного.

Із копії паспорту заявника вбачається, що останній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31 березня 2011 року, виданого державним нотаріусом Сарненської РДНК, доводить, що заявник - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , успадкував за заповітом після смерті ОСОБА_3 шість земельних ділянок, розташованих на території Тутовицької сільської ради Сарннського району Рівненської області, які належали заповідачу на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-РВ №009064 від 03 грудня 2001 року.

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 04 червня 2010 року встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, із оглянутої судом копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-РВ №009064 від 03 грудня 2001 року, вбачається, що вказаний документ підтверджує право власності на земельну ділянку загальною площею 2,62 га., розташованої на території Тутовицької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ОСОБА_3 .

Отже, по-батькові спадкодавця вказано у наведених документах по різному « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 ».

Суд вважає, що вказаний у Державному акті ОСОБА_3 та померлий, відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , є однією і тією ж особою, а помилка сталась через неуважність осіб, якими вносились дані до офіційних документів.

З огляду на наведене, враховуючи досліджені докази, суд вважає, що вимоги ОСОБА_2 є доведеними, а тому заява останнього підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст.315, 319 ЦПК України, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 (жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задоволити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-РВ №009064 від 03 грудня 2001 року, в якому він вказаний як ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: