Справа №263/9817/21
Провадження № 2/263/2287/2021
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 жовтня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Соловйов О.Л., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради, про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_2 та Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в якому просив визнати його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та внести зміни до актового запису про народження останньої.

Ознайомившись за даним позов, приходжу до висновку, що він підлягає залишенню без руху на підставі наступного.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

За приписами п.4 ч.3, ч.6 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить встановити батьківство та зобов`язати внести відповідні зміни до актового запису про народження щодо дитини .

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Звертається увага позивача ОСОБА_1 , що відповідачем є та процесуальна особа, яка, на думку позивача порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. На відміну від позивача відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Щодо третіх осіб, то як і сторони, треті особи заінтересовані у наслідках розгляду судом справи, оскільки між ними і сторонами існують правові відносини, на які можуть вплинути наслідки розгляду судом спірної справи між сторонами.

Диспозитивність цивільного судочинства полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Цивільно-процесуального кодексу України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

Між тим, визначивши процесуальний статус Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), як відповідача, позивач жодним чином не обґрунтував, якими саме діями чи бездіяльністю зазначеного відповідача порушуються, не визнаються чи оспорюються будь-які його права, як позивача.

Звертається увага позивача, що у відповідності з типовим положенням про відділи державної реєстрації актів цивільного стану головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 11.04.2016 №1079/5, відділи РАЦС лише вчиняють реєстраційні дії.

Матеріали позову не містять жодних відомостей про те, що Центральний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)порушував права позивача.

Разом з тим, слід звернути увагу позивача на те, що у відповідності до ст.22 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Відповідно до ст.24 Закону актовий запис цивільного стану анулюється на підставі: 1) рішення суду; 2) висновку відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану у випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси.

Виходячи з наведених норм закону, рішення суду про визнання батьківства і є підставою для внесення змін до актового запису без необхідності зобов`язання відповідного органу про внесення таких відомостей.

А тому, виходячи з викладеного та наведених норм закону, позивачу необхідно вирішити питання про уточнення кола належних відповідачів.

Також слід зазначити, що згідно з ч.ч.1 та 4 ст.53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

У заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

В позовній заяві ОСОБА_1 , в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору зазначено Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради, однак жодним чином не обумовлено вимогу щодо залучення останнього до участі у справі, а також не зазначено яким чином рішення у справі може вплинути на права або обов`язки третьої особи щодо однієї зі сторін, не зазначено, на стороні позивача або відповідача виступає ця третя особа, що в свою чергу, позбавляє суд можливості належним чином вирішити питання щодо необхідності залучення до участі у справі цієї третьої особи.

З огляду на вищевикладене, позивачу пропонується визначитися із колом відповідачів і третіх осіб, одночасно із усуненням недоліків позовної заяви вирішити питання щодо визначення складу осіб у справі.

Враховуючи виявлені недоліки при оформлені позовної заяви на виконання вимог частини першої статті 185 ЦПК України, суддею постановлюється ухвала про залишення позовної заяви без руху та позивачеві встановлюється строк усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.83, 95, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради, про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, - залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів, з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, а саме: позивачу необхідно визначитися з колом відповідачів і третіх осіб (із зазначенням, на стороні позивача або відповідача виступає третя особа та обґрунтуванням щодо залучення третьої особи до участі у справі).

Роз`яснити позивачу, що якщо у встановлений строк він виконає вимоги, визначені в ухвалі суду, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі, якщо позивач не усуне недоліки заяви у встановлений строк, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя О.Л.Соловйов