Справа № 548/725/21
Провадження № 2/548/431/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2021 Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Старокожка В.П.,

за участю секретаря судових засідань - Комаренко В.М.,

розглянувши в порядку спрощенкого позовного провадження в цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс", третя сторона без самостійних вимог: приватний нотаріус Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Яни Вікторівни, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Юрій Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив :

Представник позивача - адвокат Павелко Р.С. в інтересах свого повірителя ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Головкіною Я.В. винесено виконавчий напис № 2902, згідно якого підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Фінфорс" заборгованості в розмірі 13445 грн. 50 коп., на підставі якого 17.03.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельником Ю.А. відкрито виконавче провадження № 64769974 про стягнення даного боргу.

Вважає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельником Ю.А. при вчиненні вказаної нотаріальної дії не дотримано вимог Закону України "Про нотаріат" та Інструкції про порядок вчинення нотаріальної дії, а саме: наявна заборгованість не є безспірною, крім того відповідачем не було доведено наявність договірних відносин між сторонами.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник не з`явилась, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в позовній заяві представник позивача просив провести розгляд справи без участі сторони позивача.

Представник відповідача ТзОВ "Фінфорс" на виклик до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток, які знаходяться в матеріалах справи, у визначений судом строк відзиву чи будь-яких інших заяв чи клопотань не подав.

Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Головкіна Я.В., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток, які знаходяться в матеріалах справи.

20.07.2021 Хорольським районним судом була постановлена ухвала про витребування доказів від третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Головкіної Я.В. Вказана ухвала отримана нотаріусом 28.07.2021, однак не була виконана.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, на підставі наявних матеріалів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою від 17.03.2021 року приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мельник Ю.А. відкрито виконавче провадження №64769974 про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Фінфорс" заборгованість в розмірі 13445 грн. 50 коп.

Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису № 2902 від 23.02.2021 року, який вчинений приватним нотаріусом Киїського міського нотаріального округу Головкіною Я.В.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування регулюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України "Про нотаріат"). Таким актом, зокрема є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів відведена глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити,чи подано на обґрунтування стягнення документи зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

За наслідками аналізу вищенаведених норм права можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», а також постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №622, якою Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» та включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що спірний виконавчий напис виданий на підставі пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін.

З наведених положень законодавства щодо вчинення виконавчих написів нотаріусами вбачається, що на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору та виписки з рахунку боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_2 мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості.

Суд вважає, що характер правовідносин, що склалась між ОСОБА_1 та ТОВ "Фінфорс" жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості, на підтвердження наявності у ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитним договором, а також наявністю у позивача заборгованості, останнім не надано до суду жодного доказу.

За таких обставин, оскільки до суду не надано жодних підтверджень того, що нотаріусом виконавчий напис було вчинено правомірно, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Беручи до уваги, що позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору за подання позову в сумі 908 грн, а також фактично понесених та документально підтверджених витрат на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81,158, 258, 263-265, 268 ЦПК України, Законом України "Про нотаріат", суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1

( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ),

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс"

(Код , адреса:м. Київ, пров. Новопечерський, 19/3 корпус 2 офіс 9),

третя сторона без самостійних вимог: приватний нотаріус Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна,

(адреса: м. Обухів, вул. Київська, буд. 115, к. 1),

третя сторона без самостійних вимог: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Юрій Анатолійович

(адреса: м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, оф. 16),

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2902 від 23.02.2021, вчинений приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" кредитної заборгованості в сумі 13 445,50 грн, яка складається з заборгованості в розмірі 11 615,00 грн, витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 669,00 грн, основної винагороди приватного виконавця в розмірі 1 161,50 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в сумі 908,00 грн та витрат на правничу допомогу в сумі 4 000,00 грн, а всього 4 908 (чотири тисячі дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Хорольський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: