23 вересня 2021 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О.О.,
секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (далі - позивач), діючи через свого представника - Шкапенка О.В., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №Б/Н від 19 листопада 2019 року у розмірі 28 930 грн. 34 коп.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідач отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Станом на 11 квітня 2021 року відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 28 930 грн. 34 коп., з яких: 22 718 грн. 62 коп. заборгованість за кредитом; 6 211 грн. 72 коп. заборгованість за відсотками.
У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. При цьому представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому зазначив, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася жодного разу, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судових засідань.
Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області від 15 червня 2021 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 18 серпня 1999 року.
16 липня 2021 року та 06 вересня 2021 року до суду повернулися не врученими судові повістки для відповідача на 15 липня 2021 року та на 23 вересня 2021 року з довідками поштового відділення про причини повернення/досилання, де вказана причина повернення адресат відсутній за вказаною адресою.
Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.
Відповідно до частини 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Оскільки судові повістки, направлені судом відповідачу за адресою, за якою зареєстровано її місце проживання, не одержані, повернуті суду з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою, тому суд вважає відповідача такою, що була належним чином повідомлена про час, дату та місце судового розгляду.
Враховуючи, що про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзив не подала і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 19 листопада 2019 року ОСОБА_1 заповнила та підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку (надалі - Анкета-заява), отримавши, як вбачається із змісту позовної заяви, кредит у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок. У Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами. Тип картки, яку бажає оформити ОСОБА_1 , після ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, бажаний кредитний ліміт у Анкеті-заяві не зазначений.
До кредитного договору позивачем додано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг з тарифами, а також Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка».
Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 11 квітня 2021 року становить 28 930 грн. 34 коп., з яких: 22 718 грн. 62 коп. заборгованість за кредитом; 6 211 грн. 72 коп. заборгованість за відсотками.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Запропоновані АТ «АКЦЕНТ-БАНК» умови публічного договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Аналіз положень ст.ст.633, 634 ЦК України дає підстави для висновку, що споживач послуг банку (особа, яка підписує Анкету-заяву) приєднується до тих умов, з якими ця особа ознайомлена.
Аналіз положень ст.ст.549, 551, 1048, 1049, 1050, 1056-1 ЦК України дають підстави для висновку, що у разі укладення договору кредитного договору, проценти за користування кредитом та неустойка може встановлюватись законом та договором.
У Анкеті-заяві позичальника ОСОБА_1 від 19 листопада 2019 року процентна ставка за користування кредитом, умови та порядок її зміни, порядок та умови збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань, порядок обчислення та розміри відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді неустойки (пені, штрафів), не зазначені. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, крім розрахунку заборгованості за договором станом на 11 квітня 2021 року, посилається на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг з тарифами як невід`ємні частини спірного договору.
Витягом з Умов та правил надання банківських послуг з тарифами, наданим позивачем на підтвердження позовних вимог, визначено, в тому числі: процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та правил надання банківських послуг з тарифами розуміла відповідач, ознайомилася та погодилася з ним, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг А-Банку, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, за відсутності у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, наданий позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг з тарифами не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.
Отже, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг з тарифами, наданий до позовної заяви, не може розцінюватись як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 19 листопада 2019 року шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви. А тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, встановлену у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19).
Доданий до позовної заяви паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» судом не приймається як належний та допустимий доказ погодження сторонами умов договору.
Так, підписана відповідачем Анкета-заява не містить положень про те, що Паспорт споживчого кредиту є складовою частиною договору про надання банківських послуг.
Також, Паспорт споживчого кредиту містить інформацію щодо типу кредитного продукту як "Універсальна", "Універсальна Голд", так і «Зелена», за якими вказані різні умови. У ньому зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо (розділ 7).
У третьому розділі Паспорту визначено максимальну суму ліміту на кредитній картці до 50 000,00 грн., однак відсутні дані щодо фактичного ліміту, встановленого на конкретній кредитній картці.
У розділі 4 вказаного Паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.
Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.
Окрім того, у цьому паспорті міститься посилання на те, що інформація зазначена у ньому зберігає чинність та є актуальною лише до 01 січня 2020 року, в той час як позивач просить стягнути заборгованість, починаючи з 26 листопада 2019 року по 11 квітня 2021 року. Тобто, період дії умов паспорту є значно меншим, ніж той, за який позивач просить стягнути заборгованість.
Враховуючи, що Паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка була надана відповідачу, була актуальною лише до 01 січня 2020 року і матеріали справи не містять відомостей про те, які саме із зазначених у Паспорті умов були прийняті позичальником, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування.
Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства (встановлені законом), зокрема ст.ст.625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив.
За таких обставин відсутні правові підстави для стягнення з відповідача наведеної у позовній заяві та розрахунку заборгованості станом на 11 квітня 2021 нарахованої заборгованості по відсоткам в сумі 6 211 грн. 72 коп., в розмірі відсоткової ставки визначеної з урахуванням Умов та правил надання банківських послуг з тарифами, які сторони в письмовому вигляді не обумовлювали.
Разом з тим, беручи до уваги Анкету-заяву та виходячи з положень ст.ст.626, 628, 1046 ЦК України, суд встановив, що між ОСОБА_1 та АТ «АКЦЕНТ-БАНК» укладено договір позики, за узгодженими умовами якого АТ «АКЦЕНТ-БАНК» передав у власність ОСОБА_1 грошові кошти, а остання зобов`язалася повернути позикодавцеві таку ж їх суму. При цьому, укладений між сторонами кредитний договір від 19 листопада 2019 року у вигляді підписання ОСОБА_1 . Анкети-заяви, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).
Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Враховуючи, що строк повернення отриманих грошових коштів сторонами у Анкеті-заяві не встановлено, зобов`язання з їх повернення виникає у відповідача протягом строку, визначеного законом, з дня пред`явлення позивачем вимоги про це, тобто у даній справі - з дня пред`явлення позову.
Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «АКЦЕНТ-БАНК» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, що свідчить про порушення прав позивача, відтак суд доходить висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
За таких обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума непогашеного тіла кредиту в розмірі 22 718 грн. 62 коп.
Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову частково.
Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1 782 грн. 60 коп. (22 718 грн. 62 коп. х 2 270 грн. 00 коп./28 930 грн. 34 коп.).
Керуючись статтями 526, 530, 610, 611, 625, 634, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором №Б/Н від 19 листопада 2019 року у розмірі 22 718 (двадцять дві тисячі сімсот вісімнадцять) гривень 62 копійки.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» судові витрати у розмірі 1 782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складено 23 вересня 2021 року.
Суддя О.О. Першко