провадження № 2/752/9329/21
УХВАЛА

30.09.2021 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Разом із позовом, позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві власності за відповідачем. В обґрунтування заяви зазначено про те, що позивач звернувся до суду із позовом про поділ майна подружжя, зокрема, і зазначеної квартири. Позивач вказує, що ця нерухомість є спільною власністю подружжя. Згоди щодо поділу майна між сторонами не досягнуто та відповідач має реальну можливість розпорядитись цією квартирою, що утруднить чи зробить неможливим у майбутньому виконання рішення суду в даному спорі.

Заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи, що передбачено ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно положень п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2ст.149 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За умовами п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із матеріалів поданого позову, між сторонами виник спір щодо поділу майна подружжя, в тому числі, і квартири АДРЕСА_1 .

Європейський суд з прав людини у рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»).

Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Судом, при вирішенні заяви про забезпечення позову, враховано співмірність виду забезпечення позову, за яким звернувся позивач до суду, а саме накладення арешту на нерухоме майно, та заявленими позовними вимогами.

Враховуючи те, що позивачем пред`явлено позов про визнання об`єкту нерухомості спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, ймовірне рішення про задоволення позову в даному спорі може мати наслідком зміни власників у спірній нерухомості, а тому суд знаходить обґрунтованими доводи про наявність достатніх підстав вважати, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може зробити неможливим чи ускладнити виконання рішення суду, а також ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Зваживши наведене в сукупності, а також приймаючи до уваги те, що накладення арешту на нерухомість є відповідним і співмірним заходом забезпечення позову у даній справі, а тому суд вважає, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та законною, в зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 149, 150 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, - задовольнити.

Забезпечити позов, шляхом накладення арешту, до набрання законної сили рішення суду у даній справі, - на належну ОСОБА_2 нерухомість, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Дані відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.П. Чередніченко