Справа №487/1720/21
Провадження №2/487/1580/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2021 суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Афоніна С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

02.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення страхового відшкодування, заподіяного його майну внаслідок ДТП у розмірі 14 870,78.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22 серпня 2020 року о 10:20 годині в місті Одесі на Тираспольському шосе, 28 відбулася ДТП за участю транспортного засобу BMW X5 д.н.з. НОМЕР_1 , який є власністю ОСОБА_2 під керуванням ОСОБА_3 та транспортним засобом Mazda 6 н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1

22.09.2020 постановою Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 визнано винним по факту даної ДТП за ст. 124 КУпАП.

Оскільки BMW X5 д.н.з. НОМЕР_1 застраховане в ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» позивач звернувся до відповідача за виплатою відшкодування страхового випадку, але отримав відмову, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно ч. 6 ст. 28 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102.

Місцем заподіяння шкоди є м. Одеса, вул. Тираспольське шосе, 28.

Таким чином за приписами вказаних вище правових норм справа не підсудна Заводському районному суду м. Миколаєва.

При цьому посилання позивача на ч. 5 ст. 28 ЦПК України, як на підставу для подання позову за зареєстрованим місцем його проживання, є помилковим з огляду на таке.

Дійсно, згідно ч. 5 ст. 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Разом з тим, відповідно до визначення термінів, наведених у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»:

споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника;

договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», або іншими документами (далі - розрахунковий документ);

послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, договір страхування був укладений не між позивачем та ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», а між власником іншого транспортного засобу, що був учасником ДТП ОСОБА_2 та ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна».

Тому споживачем послуг зі страхової виплати є саме відповідач ОСОБА_2 , яка уклала договір страхування та сплачувала страхові платежі.

Позивач не є споживачем, оскільки не укладав договір страхування та не сплачував страхові платежі, тобто позивач не був замовником послуги зі цивільного страхування транспортного засобу.

За такого, позивач не має права пред`являти позов за зареєстрованим місцем свого проживання чи перебування.

Правильне вирішення питання територіальної юрисдикції (підсудності) має суттєве значення, в тому числі і для учасників справи, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Вирішуючи питання про те, якому саме суду на розгляд слід передати справу, суд виходить з наступних обставин.

Виходячи з суб`єктного складу учасників справи та місця заподіяння шкоди, справа територіально підсудна районним судам м. Києва та м. Одеси.

При цьому справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП, на яку позивач посилається як на доказ та обставину для задоволення позову, розглядав суддя Малиновського районного суду м. Одеси, про що свідчить постанова від 22.09.2020.

З огляду на специфіку цивільної справи даної категорії, у суду може виникнути потреба за клопотанням учасників справи дослідити матеріали, які містяться у справі про адміністративне правопорушення (протоколи, плани-схеми ДТП, пояснення, тощо), що зберігається у Малиновського районного суду м. Одеси.

Тому розгляд справи у Малиновського районного суду м. Одеси має бути зручнішим як для учасників справи, так і для самого шановного суду.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення страхового відшкодування передати на розгляд Малиновському районному суду м. Одеси.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідно ст. 354 ЦПК України.

Суддя: С.М. Афоніна