Справа № 143/916/20
Провадження № 22-ц/801/1738/2021
Провадження № 22-ц/801/1737/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сич С. М.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 рокуСправа № 143/916/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Голоти Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Лучицького А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 26 травня 2021 року, ухвалене суддею Погребищенського районного суду Вінницької області Сичем С.М.,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в подальшому уточнюючи позовну заяву просила визнати право власності на житлові будинки в порядку спадкування за законом.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_6 , після смерті якого відкрилась спадщина, що складалася із предметів домашнього побуту, вжитку та житлових будинків по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , якими спадкодавець правомірно володів за життя.

Позивач вказує, що житловий будинок по АДРЕСА_2 за життя належав матері ОСОБА_6 ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті матері ОСОБА_6 здійснив дії щодо вступу в управління та володіння спадковим майном, тобто прийняв спадщину.

Позивач зазначає, її батько був одружений з ОСОБА_8 . Іншими спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом є діти спадкодавця: ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , які прийняли спадщину, оскільки спільно проживали зі спадкодавцем включно до дня його смерті та були зареєстровані в одному житловому будинку по АДРЕСА_2 . Щодо оформлення спадкового майна за собою у рівних визначених законом частках зазначені відповідачі не претендують, оскільки відмовились від належних їм часток на користь позивача.

ОСОБА_1 вказує на те, що їй стало відомо, що на житловий будинок по АДРЕСА_3 , також претендує рідна сестра спадкодавця ОСОБА_5 , яка не прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_7 , оскільки не була проведена державна реєстрація її місця проживання в житловому будинку по АДРЕСА_3 . Крім того, ОСОБА_5 не подавала у встановлений законом строк заяву нотаріусу про прийняття спадщини після смерті матері.

З огляду на викладене позивач вважає, що єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 , є її батько ОСОБА_6 , який за життя набув право власності на житлові будинки, що розташовані по АДРЕСА_4 , ще до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно».

Позивач звернулася до Погребищенської державної нотаріальної контори із відповідною заявою , але у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказані будинки відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно спадкодавця ОСОБА_6 .

Вказані обставини стали підставою звернення до суду з даним позовом.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 позов ОСОБА_1 визнали та просили його задовольнити.

В заперечення позову, 21.09.2020 ОСОБА_5 було подано зустрічний позов до ОСОБА_1 , яка в подальшому змінюючи предмет позову просила встановити факт прийняття нею спадщини, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті ОСОБА_7 , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_3 та визнати право власності в порядку спадкування за законом на цілий житловий будинок АДРЕСА_3 .

Зустрічна позовна заява мотивована тим, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , після смерті якої відкрилась спадщина, що складалася із житлового будинку АДРЕСА_3 .

ОСОБА_5 вказує, що вона є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки інші спадкоємці ОСОБА_10 та ОСОБА_6 померли. З матір`ю вона проживала в даному будинку з дня свого народження та до її смерті, також користувалася всіма правами члена сім`ї. Навчаючись в Погребищенському медичному училищі з 1988 року, надавала матері необхідну долікарську допомогу, а тому після смерті матері ОСОБА_5 вступила в управління та володіння зазначеним спадковим цілим житловим будинком відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР 1963 року.

Зазначає, що твердження позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_6 за життя набув право власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_3 , є безпідставним, не підтверджується будь - якими доказами та не ґрунтується на нормах діючого на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 законодавства.

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 26 травня 2021 року в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення не відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення первісного позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

ОСОБА_5 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

В свою чергу ОСОБА_5 рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось, отже в частині відмови зустрічного позову апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у вступній частині апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що скарга подається на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 26 травня 2021 року та на ухвалу Погребищенського районного суду Вінницької області від 08 червня 2021 року. Проте, в мотивувальній частині скарги скаржником не наведено жодних обґрунтувань щодо незаконності даної ухвали та підстав для її скасування. Також, в прохальній частині ОСОБА_1 не ставиться питання щодо її скасування, а тому в силу ч. 1 ст. 367 ЦПК України ухвала Погребищенського районного суду Вінницької області від 08 червня 2021 року апеляційним судом не переглядається.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Суд вирішив розглянути справу у відсутність нез`явившихся осіб, неявка яких не перешкоджає їх розгляду.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_5 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає частково задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що спадкодавцем ОСОБА_6 за життя були зареєстровані домоволодіння в бюро технічної інвентаризації на підставі правовстановлюючих документів. Також, не доведено, що ОСОБА_6 за життя належало право власності на спірні житлові будинки з господарськими будівлями і спорудами, та що таке право ввійшло до спадкової маси після його смерті. Крім того, позивачем не було вжито всіх необхідних заходів для отримання свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок в позасудовому порядку.

Вінницький апеляційний суд з такими висновками суду погодитись не може, з огляду на наступне.

Так судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 на праві особистої власності належало домоволодіння в АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності виданого 17.10.1985 ВК Погребищенської міської ради народних депутатів на підставі рішення ВК Погребищенської міської ради народних депутатів №41 від 11 квітня 1985 року (Т.1 а.с.59).

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташовані за вказаною адресою житловий будинок, літня кухня сарай, погріб з шиєю побудовані в 1982 році; прибудова, веранда в 1991 році (Т.1 а.с. 11 13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла.

У ст. 549 ЦК УРСР 1963 року встановлювалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Вінницьким апеляційним судом встановлено , що після її смерті син - ОСОБА_11 здійснив дії щодо вступу в управління та володіння спадковим майном щодо житлового будинку по АДРЕСА_3 , в якому був зареєстрованим з 1990 року та фактично проживав у ньому на час відкриття спадщини після смерті матері разом зі своєю сім`єю аж до своєї смерті, тобто, фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_7 .

Доказів прийняття спадщини іншими спадкоємцями, зокрема відповідачем ОСОБА_5 матеріали справи не містять.

Такий висновок суду узгоджується з наявними матеріалами справи та витребуваними судом першої інстанції доказами домовою книгою на спадковий будинок АДРЕСА_3 .

12.06.1991 рішенням ВК Погребищенської міської Ради народних депутатів № 60 «Про виділення земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку» ОСОБА_6 виділено земельну ділянку площею 1000 кв.м. і надано право будівництва жилого будинку з надвірними будовами по АДРЕСА_3 із земельної ділянки батька ОСОБА_12 (Т.1 а.с.97).

В 1991 році ОСОБА_6 видано будівельний паспорт № НОМЕР_1 на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику ОСОБА_6 в АДРЕСА_3 , до складу якого входить, зокрема, виписка із рішення виконкому Погребищенської районної Ради народних депутатів №73 від 13.06.1991 року «Про дозвіл будівництва (перебудови) індивідуального жилого будинку» (Т.1 а.с. 98-99).

В 2002 році на замовлення ОСОБА_6 виготовлено робочий проект на газопостачання житлового будинку по АДРЕСА_3 (Т.1, а.с. 104 - 106). Та в подальшому ним було укладено договір про надання послуг з газопостачання та договір про користування електричною енергією будинку по АДРЕСА_3 (Т.1 а.с. 107, 108, 109, 110).

Отже висновок суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог в частині прийняття спадщини ОСОБА_6 , яка складалася із буд . АДРЕСА_3 , який належав спадкодавцю ОСОБА_7 , не відповідають фактичним обставинам справи і суперечать наявним її матеріалам та доказам.

ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавець ОСОБА_6 помер (Т.1 а.с. 5). На час смерті був зареєстрований в АДРЕСА_3 разом із позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_13 та ОСОБА_4 (Т.1 а.с. 14).

04.08.2020 державним нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця ОСОБА_6 на житлові будинки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 (Т.1 а.с. 15).

Отже позасудовий порядок вирішення спору позивачем було дотримано.

Державний нотаріус Погребищенської державної нотаріальної контори 08.12.2020 на запит суду надав відповідь, що спадкові справи після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не заводилися, будь-яка інформація в Спадковому реєстрі щодо наявності чи відсутності спадкоємців відсутня (Т.1 а.с.189-191).

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ст.1298 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини ,вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Ч.3 ст.1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Так Вінницьким апеляційним судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини і була зареєстрована з 2010 року в буд. АДРЕСА_3 , а тому вважається такою, що її прийняла.

За життя ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті своєї матері, однак свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом на буд. АДРЕСА_3 , який належав матері, не отримав.

Суд приходить до висновку, що відсутність свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок на ім`я спадкодавця ОСОБА_6 не позбавляє ОСОБА_1 права на спадщину після смерті її батька.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є вагомим, спростовують висновки суду, а відтак приймаються до уваги.

Виходячи з наведеного, приймаючи до увагу ту обставину, що інші спадкоємці за законом відповідачі у справі, не заперечили проти задоволення позовних вимог та надали відповідні заяви, позов в частині визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок разом з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_3 , що належав спадкодавцю ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог щодо визнання в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , Вінницький апеляційний суд зазначає наступне.

Ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились в наслідок його смерті.

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 вказувала, що будинком АДРЕСА_1 користувались, як вона так і спадкодавець. Зокрема останнім було укладено договір про газопостачання до даного будинку.

Однак вказані обставини не мають правового значення для справи та не можуть бути підставою для задоволення позову.

Так, виходячи з того, що даний будинок не належав спадкодавцю на праві власності на момент відкриття спадщини, а відтак не увійшов до складу спадщини, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, в зв`язку з необґрунтованістю.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що на вказані обставини справи суд першої інстанції уваги не звернув, не дав належної правової оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права, його висновки не відповідають фактичним обставинам справи, а тому дійшов неправильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, що є підставою для скасування рішення з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382-384, 389 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 26 травня 2021 року скасувати та постановити нове.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок в АДРЕСА_3 , згідно технічного паспорта на житловий будинок від 07.07.2020 складається: із житлового будинку літ. А, прибудови літ. а, літньої кухні сараю літ. Б, погреба з шиєю літ п/Б, веранди літ б, огорожі №1, воріт - №2, хвіртки - №3, загальною площею 68,6 кв.м., що належав спадкодавцю ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 27 вересня 2021 року.

Головуючий М.М. Якименко

Судді О.В. Ковальчук

Л.О. Голота