РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Провадження № 2-п/510/5/21

Справа № 510/528/19

23.03.2021 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суду Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

за участю секретаря Пройка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області заяву відповідача про скасування заочного рішення по цивільній справі за позовом Ренійської районної державної адміністрації Одеської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,

встановив:

В провадженні Ренійського районного суду Одеської області перебувала на розгляді цивільна справа №510/528/19 за позовом Ренійської районної державної адміністрації Одеської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, за наслідком розгляду якої 16 грудня 2020 року ухвалено заочне рішення про задоволення позову, яким позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно її малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

15 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Ренійського районного суду Одеської області з заявою про перегляд заочного рішення, з посиланням на те, що вона не згодна з рішенням суду та просить його скасувати.

Ухвалою суду від 18 січня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ренійського районного суду Одеської області від 16 грудня 2020 року за позовом Ренійської районної державної адміністрації Одеської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, залишено без руху.

На виконання ухвали суду, ОСОБА_1 надано заяву про перегляд вищевказаного заочного рішення, з посиланням на те, що ОСОБА_1 не з`явилась до судового засідання у зв`язку із хворобою та долучено до матеріалів заяви копію медичної довідки.

Представник позивача по справі ОСОБА_6 з`явилась до судового засідання, просила відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заочного рішення по цивільній справі за позовом Ренійської районної державної адміністрації Одеської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав.

Відповідач з`явилась до судового засідання, пояснила що була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду цивільної справи за позовом Ренійської районної державної адміністрації Одеської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, призначеної 16 грудня 2020 року. Однак у грудні 2020 року вона захворіла та звернулась до лікарні. Вважала що про причини поважності неможливості з`явитись до судового засідання необхідно повідомити суд після призначеного судового засідання. Причини неявки до судового засідання 23 листопада 2020 року, відповідач пояснила тим, що переплутала дати судових засідань. Інших пояснень та доказів поважності причин нез`явлення до судових засідань не надала.

Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Для скасування заочного рішення суду необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача у судове засідання, а й те, що аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише при встановленні цих двох умов у суду є підстави для скасування заочного рішення суду.

Таким чином, підставою для скасування заочного рішення може бути тільки наявність одночасно усіх умов, встановлених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а саме: доведеність обставин, що: відповідач не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини неявки і не подав відзив з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Оглянувши матеріали цивільної справи №510/528/19, судом встановлено, що відповідач у судові засідання судом викликалась належним чином.

На підставі викладеного вбачається, що ОСОБА_1 була належним чином повідомленою про дату, час і місце проведення судових засідань призначених 23 листопада 2020 року о 14 год. 15 хв. та 16 грудня 2020 року о 14 год. 15 хв., до яких не з`явилась без поважних причин, про які суд не повідомила.

Щодо незгоди заявника з рішенням суду, суд вважає зазначені твердження необґрунтованими, оскільки заявником не надано до суду жодних доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим суд вважає, що на підставі вимог закону, в тому числі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якою встановлено вирішення судом справи на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Відносно неявки ОСОБА_1 до судових засідань призначених 23 листопада 2020 року та 16 грудня 2020 року, жодних аргументованих доводів стосовно неповідомлення суду про неможливість з`явитись до судових засідань, ОСОБА_1 не навела.

Як вже зазначалось судом, підставою для скасування заочного рішення може бути тільки наявність одночасно усіх умов, встановлених ч. 1 ст. 288 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного в сукупності, дослідивши матеріали заяви та надані сторонами пояснення, суд вважає посилання заявника в обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення суду безпідставними та необґрунтованими.

Одночасно судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992р.).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З урахуванням вищевикладеного, судом не встановлені підстави для скасування заочного рішення суду, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ренійського районного суду Одеської області від 16 грудня 2020 року по цивільній справі №510/528/19 за позовом Ренійської районної державної адміністрації Одеської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, є необґрунтованою, безпідставною та такою, що підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, -

вирішив:

Заяву відповідача про скасування заочного рішення Ренійського районного суду Одеської області від 16 грудня 2020 року по цивільній справі за позовом Ренійської районної державної адміністрації Одеської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав залишити без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду разом з судовим рішенням.

Повний текст ухвали суду складено 29 березня 2021 року.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова