Справа № 214/1603/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 березня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні своїм майном, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд усунути йому перешкоди у користуванні гаражем АДРЕСА_1 шляхом заборони у використанні даного гаражу відповідачем та чиненні ним позивачу перешкод у використанні майна. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в 2003 році позивачем був куплений гараж АДРЕСА_1 та йому була видана членська книжка члена ГБК «Космос», яка надавала право безперешкодного заїзду та виїзду з території кооперативу. Позивач працював за межами України, тому в 2007 році за проханням сина, відповідача по справі, надав йому спірний гараж у тимчасове користування, для чого також просив голову ГБК «Космос» видати відповідачу тимчасове посвідчення члена ГБК «Космос». Однак, після смерті дружини позивача у нього із сином виник майновий конфлікт. Окрім того, з часом у позивача виникла необхідність у використанні належного йому гаражу, про що він повідомив відповідачу та через що у них вдруге виник конфлікт, оскільки останній зберігав свої речі та ставив свій автомобіль у належний позивачу гараж. Так, позивач звернувся до голови ГБК щодо вирішення питання позбавлення відповідача членства у кооперативі. Відповідач, в свою чергу, звільнив гараж та позивач встановив свій замок на двері гаражу. Однак, відповідач почав чинити позивачу перешкоди у використанні гаражу - зрізати замки, встановлювати нові, наповнювати замочні отвори сторонніми предметами. Так, у розпал чергового конфлікту позивач викликав поліцію, однак йому повідомили про відсутність складу кримінального правопорушення та для вирішення ситуації, що склалась порадили звернутись до суду.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а також розглянути справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання також не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на наступне. Так, спірний гараж не приватизований, право власності на нього не зареєстровано відповідно до закону, державна реєстрація права власності не була проведена. Відповідно до процедури зміни члена кооперативу, відповідач з 2005 року є членом ГБК «Космос» та до теперішнього часу питання щодо виключення його із членів кооперативу не поставало. Зауважила, що відсутні підстави для виключення відповідача із членів кооперативу, який став членом кооперативу відповідно до визначеної законом процедури та жодних альтернатив членства з умовою або членства з обмеженням не передбачено.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно довідки наданої головою АДРЕСА_1 був придбаний ОСОБА_1 у 2003 році. На прохання власника вказаний гараж був переданий в користування ОСОБА_2 без офіційного оформлення з видачею членської книжки (а.с.8).

Згідно довідки наданої головою ГБК «Космос», ОСОБА_1 за період з 2003 року по 2018 рік включно сплачував членські внески та оплачував використану електричну енергію (а.с.26).

Разом з тим, згідно членської книжки, оформленої на ім`я ОСОБА_2 , останній є членом ГБК «Космос» з 2005 року, користується гаражем № 1 , сплачує членські внески та оплачує використану електричну енергію (а.с.58-59).

Між тим, згідно повідомлення голови правління ГБК «Космос» ОСОБА_3 , наданого на виконання ухвали суду від 21.12.2020 року про витребування доказів, рішення про прийняття ОСОБА_2 до членів ГБК «Космос» не приймалось, заява на переоформлення гаража зі ОСОБА_1 на ОСОБА_2 не подавалась та відповідно протокол затвердження ОСОБА_2 членом кооперативу не затверджувався та останній членом кооперативу не приймався. Книжка члена кооперативу видана ОСОБА_2 на усне прохання його батька ОСОБА_1 (а.с.68).

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст.ст. 317, 318 ЦК України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 321 цього Кодексу).

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частина 2 ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» передбачає, що у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Так, позивач зазначає, що у 2003 році придбав гараж № 1 у громадянина ОСОБА_4 , що також підтверджується відповідною довідкою голови правління ГБК «Космос». При цьому, позивачем не надано доказів державної реєстрації права власності на гараж відповідно до закону. Отже докази належності позивачу на праві власності спірного гаражу відсутні.

Згідно положень ст. 10 Закону України «Про кооперацію» членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності. Кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство.

Згідно ст. 11 Закону України «Про кооперацію» вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу.

Виходячи з викладеного, Законом України «Про кооперацію» чітко передбачено процедуру вступу до членів кооперативу.

Однак, позивач, розпорядившись своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, не надав суду доказів в порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України на підтвердження наявності обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги, зокрема доказів, що він є власником спірного гаража, що він звертався до голови ГБК «Космос» із заявою про вступ до членів кооперативу, що приймалось рішення про його вступ та таке рішення затверджувалось загальними зборами членів кооперативу, так само як і доказів того, що відповідач порушує його права та чинити йому якісь перешкоди у користуванні гаражем.

Разом з тим, у разі відсутності у позивача доказів на підтвердження вищезазначених обставин, останній не скористався правом подати до суду клопотання про витребування таких доказів, оскільки в силу приписів ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Таким чином, беручи до уваги принципи змагальності та диспозитивності цивільного процесу, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні гаражем не знайшли свого підтвердження, а відтак позов є недоведеним та таким, що не підлягає задоволенню.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі суд залишає за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 318, 328 ЦК України, Законом України «Про кооперацію», ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 141, 142, 263-265, 268, 273, 315, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.