Справа № 661/2509/21
Провадження № 2/661/809/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

15 вересня 2021 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі :

головуючої судді - Бойко М.Є.,

за участю секретаря - Антоненко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Нова Каховка, Херсонської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сидоренко Наталя Олександрівна, до Новокаховської міської ради Херсонської області, про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Сидоренко Н.О. звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом, в якому просить визнати за останнім право власності в порядку спадкування за законом після смерті його дружини - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_1 отримав в цьому відмову у зв`язку із неможливістю вчинити нотаріальні дії на підставі наявного у нього документу, що підтверджує право власності померлої, а саме: договору купівлі-продажу, зареєстрованого 09.03.2000 року Регіональною універсальною товарною біржею «Таврійська» за №172, в якому зазначені в тому числі, малолітні та неповнолітні діти як члени біржі, а тому для вирішення цього питання йому рекомендовано звернутись до суду.

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.06.2021 року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче засідання, яке ухвалою суду від 07.09.2021 року було закрито,а справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання 15.09.2021 року позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Сидоренко Н.О. не з`явились, від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи в її відсутність, в якій вона просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 ..

Представник відповідача - Новокаховської міської ради Херсонської області в судове засідання також не з`явився, в письмовій заяві, надісланій на адресу суду, проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути без його участі, відповідно до чинного законодавства.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у ній доказів, а також, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши докази по справі, встановивши нижчезазначені факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про їх шлюб серія НОМЕР_1 від 14 листопада 1962 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть Серії НОМЕР_2 , виданим Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що 27 листопада 2020 року складено відповідний актовий запис №968.

До спадкового майна після смерті ОСОБА_2 увійшла квартира АДРЕСА_1 .

04.02.2021 року за заявою ОСОБА_1 у приватного нотаріуса Новокаховського міського нотаріального округу Херсонської області Олійник І.І. було відкрито спадкову справу в межах встановленого законом строку, проте постановою від 03.06.2021 року у видачі свідоцтва про право на спадщину заявнику було відмовлено, оскільки померлій ОСОБА_2 вищевказана квартира належала на підставі договору купівлі-продажу нерухомості зареєстрованого товарною біржою "Таврійська" за № 172 від 09.03.2000 року, який зареєстрований Каховським бюро технічної інвентаризації 03 квітня 2000 року в книзі реєстрації за номером 2417/14, але не був нотаріально посвідчений відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того, двоє із продавців вказаних у цьому договорі були неповнолітніми особами, яку не могли бути членами товарної біржі відповідно до ст. 8 ЗУ «Про товарну біржу». Тому зазначені обставини унеможливили прийняти документ - договір купівлі- продажу нерухомого майна та для встановлення права власності на квартиру АДРЕСА_1 рекомендовано звернутися до суду .

З наданої суду копії спадкової справи , заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що ОСОБА_1 є її єдиним спадкоємцем, інші спадкоємці з заявами до нотаріальної контори не звертались.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно пункту 4.15 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно ч. 1 і 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.1 ст.1297ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його дружини ОСОБА_2 ..

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності і зворотної дії не мають, крім випадків, коли вони пом`якшують, або скасовують цивільну відповідальність. Тобто при вирішенні даного спору щодо угоди купівлі-продажу майна, вчиненої у березні 2000 року, мають бути застосовані положення Цивільного Кодексу України 1963 року.

Відповідно до ст.153ЦК Української РСР 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Відповідно до ст.224ЦК Української РСР (в редакції 1963 р., який діяв на час укладення угоди), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст.227ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Згідно з 4.2 ст.47ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Згідно ч.3 ст.9ЖК України громадяни мають право придбати житло на біржових торгах.

У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про власність», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, громадяни набувають право власності в разі укладання угод, які не заборонені Законом.

Таким чином, спірні правовідносини на момент їх виникнення були врегульовані різним чином одночасно нормами ЦК України (в редакції від 1963 року) та Законом України «Про товарну біржу», тобто існувала колізія норм права. Враховуючи доктрину пріоритетності спеціальних норм права над загальними, вважаємо, що на момент укладення та реєстрації спадкоємцем на товарній біржі договору купівлі-продажу квартири, слід було керуватися передусім нормами Закону України «Про товарну біржу», а тому нотаріальне посвідчення даного договору не було потрібне.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про товарні біржі» біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам.

09 березня 2000 року між ОСОБА_3 , яка діяла в тому числі від імені своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,(продавець) з однієї сторони та ОСОБА_2 (покупець) був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

В даному випадку договір купівлі-продажу був зареєстрований у встановленому на той час законом порядку, у межах строку позовної давності договір недійсним не визнавався, що виключає підстави стверджувати про його недійсність чи оспорюваність, при чому доказів про його оскарження до суду не надано.

З приводу членства неповнолітніх дітей відповідачів слід зазначити, що ні договір купівлі-продажу, ні Закон України «Про товарну біржу» в редакції від 16.02.1993, який діяв в період укладення договору, не передбачали, що членство допускається виключно повнолітніх громадян, однак порядок членства визначається статутом такої біржі, про що наголошено в ч. 2 ст. 6, ст. 8 Закону України «Про товарну біржу» в редакції від 16.02.1993 р.

Діючою на час укладення договору купівлі-продажу квартири на біржі в редакції ЦК УРСР в редакції від 18.07.1963 р., а саме у ст. 13 визначено, що неповнолітні віком від п`ятнадцяти до вісімнадцяти років вправі укладати угоди за згодою своїх батьків (усиновителів) або піклувальників.

Отже, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не були і не могли бути членами біржі, оскільки в їх інтересах діяла їх мати, ОСОБА_3 як законний представник, а отже вказаний біржовий договір відповідає правилам біржової операції.

У відповідності ст. 79 Кодексу про шлюб та сім`ю в редакції від 20.06.1969, у разі виникнення спільної власності батьків і дітей правовідносини щодо цієї власності регулюються на загальних підставах Цивільним кодексом України.

Стаття 48 ЦК УРСР 1963 р. наголошує, що недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.ст. 51, 53 ЦК УРСР 1963 р. недійсною є угода, укладена неповнолітнім, який не досяг п`ятнадцяти років, крім дрібних побутових. Угода, укладена неповнолітнім віком від п`ятнадцяти до вісімнадцяти років без згоди його батьків (усиновителів) або піклувальників, може бути визнана судом недійсною за позовом батьків (усиновителів) або піклувальника.

Приватним нотаріусом не враховано того факту, що до п`ятнадцяти років інтереси дітей представляють їхні батьки, наслідком чого факт неможливості неповнолітнім ОСОБА_4 та ОСОБА_5 бути членом товарної біржі не потребує доведення, оскільки виходить із положень діючого на той час цивільного законодавства, а тому мати неповнолітніх цілком законно діяла в інтересах своїх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 при продажі власної квартири.

В той же час, при укладанні договору купівлі-продажу квартири сторони керувались ст.15 Закону України «Про товарну біржу», де вказано, що угоди зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно до п. 6 Договору він підлягає реєстрації в бюро технічної інвентаризації.

Вказаний договір зареєстрований товарною біржею "Таврійська" 09 березня 2000 року, реєстраційний номер 172, зареєстрований Каховським бюро технічної інвентаризації 03 квітня 2000 року за номером 2417/14.

Продавець засвідчив, що до укладення угоди частка житлового будинку нікому не продана, не віддана під заставу, не здана в оренду, в спорі та під забороною (арештом) не перебуває, заборгованостей по сплаті комунальних платежів немає.

Тобто відповідно до змісту вказаного вище договору купівлі-продажу вбачається, що сторони узгодили всі суттєві його умови, а тому право власності на квартиру АДРЕСА_1 , набуте правомірно, що також не оспорювалось відповідачем.

Відповідно до п. 23 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Виходячи із зазначеного та, оскільки судом встановлено, що в даному випадку постановою нотаріуса позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, тобто інший спосіб реалізувати свої права у ОСОБА_1 відсутній, а його позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1268-1272 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сидоренко Наталя Олександрівна, до Новокаховської міської ради Херсонської області, про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" ЦПК України на рішення суду може бути подана апеляція безпосередньо до Херсонського апеляційного суду або через Новокаховський міський суд Херсонської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а при оголошенні судом вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 28.09.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Херсонського Апеляційного суду. Ознайомитись з текстом судового рішення в електронній формі сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Суддя М. Є. Бойко