Справа № 466/7515/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Донченко Ю.В.

секретаря судового засідання Пилипців О.-І.І.

Справа № 466/7515/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) про стягнення неустойки (пені) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Старко Н.Р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якому просить стягувати з відповідача в його користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки в розмірі 16 016,33 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він- ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.01.2013 (актовий запис № 1), що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно серії НОМЕР_1 . Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 24.01.2020 року шлюб між ними розірвано.

Від вказаного шлюбу у них народилась донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Хлівчанською сільською радою Сокальського району Львівської області складено відповідний актовий запис № 15 від 08.10.2013, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 08.10.2013, виданим Хлівчанською сільською радою Сокальського району Львівської області.

Зазначає, що після розірвання шлюбу дитина почала проживати з позивачем, її рідним батьком, оскільки мати залишила постійне місце проживання та виїхала на місце постійного проживання у Республіку Польщу.

Шевченківським районним судом м. Львова за заявою позивача видано судовий наказ від 22.05.2020 року по справі № 466/3425/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.05.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

На примусове виконання вказаного судового наказу від 22.05.2020 № 466/3425/20, виданого Шевченківським районним судом м. Львова, державним виконавцем Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Безносяк Н.С. відкрито виконавче провадження, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 62891092 від 27.08.2020.

З розрахунку Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 28.07.2021 у ВП № 62891092 вбачається, що аліментні зобов`язання ОСОБА_2 виконувалися не в повному обсязі, внаслідок чого щомісячно, починаючи з дня присудження аліментів по 28.07.2021 включно мало місце прострочення сплати аліментів в тому чи іншому розмірі, що призвело до виникнення заборгованості у сумі 16 016,33 грн. (шістнадцять тисяч шістнадцять гривень 33 копійки).

У відповідності до вказаного розрахунку державного виконавця заборгованість боржника ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 28 липня 2021 року становить 16 016,33 грн.

Ст. 196 Сімейного кодексу України передбачено відповідальність боржника за прострочення сплати аліментів. При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Крім того, Великою Палатою Верховного Суду прийнята Постанова від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц в якій зазначено, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця і при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України неустойки (пені) від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України і той факт, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. На момент подання позову, а саме станом на 17.08.2021 року, пеня, нарахованна позивачем на суму заборгованості відповідача по сплаті аліментів становить 36 022,13 грн. Враховуючи, що сума неустойки (пені) за порушення ОСОБА_2 аліментних зобов`язань становить 36 022,13 грн., тобто перевищує 100 % заборгованості по даному аліментному зобов`язанню, таким чином, відповідач має сплатити позивачу пеню по заборгованості аліментів 16 016,33 грн.

Крім того, позивач вказує, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника , майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплати аліментів. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 09.09.2021 року року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, так як згідно з вимогами ч. 6 ст. 19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Старко Н.Р. в судове засідання не з`явилися, однак представником позивача за Вх. № 24565 від 05.10.2021 року подано до суду заяву, в якій позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розглядати справу у відсутності позивача, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомила, заяви про відкладення судового засідання не подавала, відзиву на позовну заяву відповідачкою подано не було, а тому за згодою позивача, на підставі ст. ст. 280, 281 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 24.01.2020 року (а.с.9).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 08 жовтня 2013 року Хлівчанською сільською радою Сокальського району Львівської області у сторін народилась дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.10).

Шевченківським районним судом м. Львова за заявою позивача видано судовий наказ від 22 травня 2020 року по справі № 466/3425/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.05.2020 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11).

Так, виходячи зі змісту розрахунку заборгованості по аліментах державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Костюк Т.А., заборгованість ОСОБА_2 16 016,33 грн (а.с.13).

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові витрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконане або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Як роз`яснено в абзаці 1 п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 р., передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до положень ч.1ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №572/1762/15-ц, правило про стягнення неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Таким чином, згідно наданого позивачем розрахунку, всього за період з 01 квітня 2020 року по 31 липня 2021 нараховано 16 016,33 грн. пені.

Однак враховуючи положення ч. 1 ст. 196 СК України з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню пеня у розмірі грн. (100% розміру заборгованості по аліментам).

Згідно з прецендентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченогостаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Відсутність гарантії виконання судового рішення у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачені гарантії надані сторонам - справедливий, відкритий і швидкий розгляд.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, відповідач зобов`язана сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) мати несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами СК України.

Таким чином, суд вважає доведеною ту обставину, що відповідач була обізнана про свій обов`язок сплачувати аліменти, однак не вжила усіх заходів для виконання такого обов`язку в повному обсязі, не сплатив визначені вищевказаним рішенням суду в рахунок сплати аліментів на утримання своєї дитини, крім того в ході судового розгляду не надала беззаперечних, належних та допустимих доказів того, що заборгованість утворилась з незалежних від неї причин.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позов є підставний та обґрунтований і підлягає до задоволення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст.13,76,81,82,83,89,95,141,263-265,268,274, 289, 354ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 16 016,33 грн. (шістнадцять тисяч шістнадцять гривень тридцять три копійки ).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в доход держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.(дев`ятсот вісім гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: Львівська обл., Сокальський р-н., с.Тяглів, РНОКПП НОМЕР_5 ;.

Третя особа: Сокальський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), Львівська обл., м.Сокаль, вул.Міцкевича, 5.

Текст рішення складено та підписано 05.10.2021 року.

Суддя Ю. В. Донченко