Справа № 157/1346/20
Провадження №2/157/37/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Фесь Т.І.,

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача ОСОБА_2 на підставі постанови Апеляційного суду Волинської області від 26 липня 2018 року на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, та стягувати їх з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини заробітку платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 жовтня 2020 року, тобто після досягнення старшою дочкою повноліття та стягнути на її користь витрати, понесені на оплату правничої допомоги. В обґрунтування вимог зазначає, що вона з відповідачем ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 2001 року до 22 вересня 2009 року. Від шлюбу є двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно з рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 15 вересня 2009 року з відповідача на її користь стягувалися аліменти на утримання двох дочок в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до повноліття старшої дитини, починаючи з 7 вересня 2009 року. Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 16 квітня 2015 року ухвалено розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей змінити, стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій суму у розмірі по 200 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення в новому (зміненому) розмірі з дня набрання рішенням законної сили, тобто з 27 квітня 2015 року. Постановою Апеляційного суду Волинської області від 26 липня 2018 року змінено розмір аліментів, визначений рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 16 квітня 2015 року, та ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дочок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі у розмірі 700 гривень щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_3 старша дочка ОСОБА_5 досягла повноліття та продовжує навчатися, оскільки є студенткою 1 курсу факультету філології та журналістики денної форми навчання Східноєвропейського національного університету ім. Лесі Українки. Виходячи з тієї обставини, що старша дочка досягла повноліття, виникла необхідність у визначенні розміру аліментів на утримання молодшої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Остання проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Працюючи майстром виробничого навчання в ВПУ її заробіток є незначним, тому вона не в змозі самостійно забезпечити всі зростаючі потреби неповнолітньої дитини, яка з віком потребує більших витрат як на навчання, так і на харчування та одяг. Крім того, вона надає матеріальну допомогу старшій дочці, яка продовжує стаціонарне навчання у вищому навчальному закладі, а тому потребує матеріальної допомоги. Батько дитини має інвалідність 2 групи та отримує пенсію близько двох тисяч на місяць, разом з тим його матеріальний стан є набагато кращий, ніж її майновий стан, оскільки вони з дітьми не мають власного житла та частину її доходів змушені витрачати на найм житла. Натомість відповідач постійно проживає у половині житлового будинку по АДРЕСА_1 , що належить в порядку спадкування йому та його матері, а тому визначення судом аліментів у розмірі однієї чверті від доходу платника аліментів, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, буде сприяти найкращому захисту майнових прав та інтересів їхньої дитини.

Ухвалою судді від 15 жовтня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог фактично заперечив, однак вказав, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини його доходів без зазначення у рішенні суду вказівки щодо стягнення аліментів з нього на утримання неповнолітньої дитини у розмірі не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування заперечень зазначає, що з 23 лютого 2015 року він є непрацездатним, особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання і йому протипоказана праця з фізичними та психоемоційними навантаженнями. У 2014 року він переніс ішемічний інсульт, внаслідок чого його ліва рука взагалі не працює, з великими зусиллями пересувається за допомогою тростин, стан його здоров`я є незадовільним, він потребує щоденного лікування та періодичного стаціонарного лікування в неврологічному відділенні лікарні. Єдиним його доходом є пенсія по інвалідності, яка йде на сплату аліментів та на мінімальні особисті потреби.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позовній заяві підстав та просила їх задовольнити, і пояснила, що аліменти за попереднім рішенням нараховуються її у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн., а чинним законодавством передбачено стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, якщо присуджений судом розмір аліментів є меншим, ніж визначений законом.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні фактично позовні вимоги не визнав і пояснив, що може сплачувати аліменти лише у розмірі 1/4 частини його доходів, які складаються лише з пенсії по інвалідності, проте аліменти на неповнолітню дитину у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку платити не може, оскільки розмір його пенсії для цього є недостатнім, а інших доходів він не має, працювати не може за станом здоров`я.

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області 24 вересня 2007 року серії НОМЕР_1 (а.с. 10).

Неповнолітня дочка сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з матір`ю ОСОБА_1 , що не заперечив у судовому засіданні відповідач і підтверджується копією договору про підстави та умови надання послуг з тимчасового проживання в учнівському гуртожитку ДПТНЗ «Камінь-Каширське вище професійне училище» від 1 липня 2020 року (а.с. 11)

Постановою Апеляційного суду Волинської області від 26 липня 2018 року, що набрала законної сили 26 липня 2018 року, змінено розмір аліментів, визначений рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 16 квітня 2015 року і стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII викладено ч. 2 ст. 182 СК України в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

У постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зазначається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Таким чином, зміст ст. 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18).

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивачка ОСОБА_1 як на підставу для зміни способу стягнення аліментів, посилається на встановлений Законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю другої групи загального захворювання, тяжко хворіє, йому протипоказана праця з фізичними та психоемоційними навантаженнями.

Відповідно до довідки за підписом начальника управління-начальника Камінь-Каширського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Должка В.Ю. від 27 жовтня 2020 року № 1580 та довідки про доходи № 110812, ОСОБА_2 отримує з 16 лютого 2015 року пенсію по інвалідності другої групи загального захворювання, нарахований розмір пенсії становить 2100 грн. щомісячно, а виплачується щомісяця, починаючи з травня 2020 року, - 1400 грн.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для зміни способу аліментів та стягнення їх з відповідача у розмірі 1/4 частини доходу останнього, який складається з пенсії по інвалідності, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку.

Законодавством встановлено механізм забезпечення виплати аліментів на дітей у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановленого раніше судом рішення про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, що встановлений законом на час стягнення.

Як встановленому у судовому засіданні і підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів ВП 57321260 за 2018 -2021 рік, аліменти на утримання неповнолітньої дитини сторін ОСОБА_4 нараховуються до стягнення, починаючи з вересня 2018 року у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку.

Допитаний у судовому засіданні державний виконавець Склезь С.С. пояснив, що розмір пенсії відповідача є недостатнім для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у встановленому законодавством мінімальному розмірі, хоча й такий розмір аліментів нараховується, у зв`язку з чим виникла заборгованість по аліментах, яка продовжує зростати.

Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Позивачка не надала суду доказів на підтвердження того, що покращився матеріальний стан відповідача, стан його здоров`я і останній має можливість сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Законодавством визначено механізм стягнення аліментів у мінімальному гарантованому розмірі, передбаченому СК України.

Оскільки у позові відмовлено, то підстав для відшкодування позивачці понесених нею витрат на правничу допомогу немає.

Керуючись ст. ст. 4, 10-13, 77-81, 263-265, 352-354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається через Камінь-Каширський районний суд Волинської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата виготовлення повного тексту рішення 26 березня 2021 року.

Головуючий: О. В. Антонюк