УХВАЛА

"20" вересня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.

при секретарі Черниш О.М.,

за участю представника ОСОБА_1 ,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 (місцеперебування: АДРЕСА_1 ) до Національної академії аграрних наук України (місцезнаходження: м. Київ, вул. Суворова, буд. 9), треті особи Інститут сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України (місцезнаходження: Сумська область, Сумський район, с. Сад, вул. Паркова, буд. 3), державне підприємство «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України (місцезнаходження: Чернігівська область, Борзнянський район, с. Іванівка, вул. Перемоги, буд. 5) про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати Наказ НААН України №305-к від 06.08.2021 року «Про переведення ОСОБА_2 », яким переведено позивача з посади виконуючого обов`язки директора ДП «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу НААН України» на посаду заступника директора ДП ДГ «Іванівка» ІСГПС НААН; та поновити позивача на вказаній посаді, в тому числі, але не виключно, шляхом поновлення/внесення змін до відомостей до ЄДР юридичних осіб, ФОП та громадських формувань ( в т.ч. шляхом внесення судового рішення (що потребує зміни атрибутів), та/або реєстраційної дії пов`язаної з внесенням змін) щодо особи керівника, що здійснюється на підставі рішення суду; та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.09.2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження.

20.09.2021 року до суду надійшла заява від позивача про забезпечення позову, в якій останній просить вжити заходи забезпечення позову до вирішення справи по суті шляхом заборони НААН України та її посадовим особам видавати наказ про призначення керівника ДП ДГ «Іванівка» ІСГПС НААН України, та укладати контракт (трудовий договір) з ним за результатами конкурсного відбору на заміщення вакантної посади директора ДП ДГ «Іванівка» ІСГПС НААН України; заборони державним реєстраторам, державним та/або приватним нотаріусам, а також особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, територіальним органам, структурним підрозділам та підвідомчим установам, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до ЄДРЮО, ФОП та громадських формувань, проводити реєстраційні дії та/або скасувати реєстраційні дії, пов`язані з внесенням щодо особи керівника ДП ДГ «Іванівка» ІСГПС НААН України, окрім проведення скасування реєстраційних дій, та/або внесення судового рішення (що потребує зміни атрибутів), та/або реєстраційні дії пов`язані з внесенням змін щодо особи керівника, що здійснюється на підставі рішення суду; зупинення проведення НААН України конкурсного відбору на заміщення вакантної посади директора ДП ДГ «Іванівка» ІСГПС НААН України, який відбудеться 23.09.2021 за адресою: м. Київ-010, вул. Михайла

Омеляновича-Павленка, буд. 9, згідно оголошення розміщеному на офіційному сайті НААН (http://naas.gov.ua/content/publichna-informaciya/ogoloshennya/7066/), та заборонити призначати нового керівника ДП ДГ «Іванівка» ІСГПС НААН України за результатами зазначеного конкурсного відбору; заборони НААН України оприлюднювати та проводити на підставі будь-якого іншого наказу про проведення конкурсного відбору претендентів на заміщення вакантної посади директора ДП ДГ «Іванівка» ІСГПС НААН України конкурсний відбір на заміщення вакантної посади директора ДП ДГ «Іванівка» ІСГПС НААН України, посилаючись на те, що позивач в своєму позові просить поновити його на вказаній посаді, та оскаржує наказ про його переведення в судовому порядку, та в разі задоволення його позову існує загроза істотного ускладнення поновлення його порушених прав, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Представник позивача адвокат Михайлик С.І. в судовому засіданні просила задовольнити заяву.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, повідомлялись у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов дозволяється забезпечувати шляхом заборони вчиняти певні дії.

При цьому види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

Як вбачається з роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Аналізуючи наведені процесуальні норми, обставини справи, вбачається, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі підлягає негайному виконанню.

Якщо колишнього працівника необхідно поновити за рішенням суду на роботі, а на його посаді вже працює інший працівник, то судове рішення про поновлення все одно підлягає виконанню. КЗпП України не виключає можливості поновлення на роботі працівника, у разі прийняття на посаду, яку він обіймав, іншого працівника. В такому разі працівник, якого було незаконно звільнено, має бути поновлений на роботі, а працівник, якого було прийнято на роботу на відповідну посаду, підлягає переведенню на іншу посаду, а якщо цього зробити неможливо - то такий працівник підлягає звільненню у порядку, що визначений КЗпП України.

Крім інших порушень, суд звертає увагу, що частиною 10 ст. 150 ЦПК України встановлено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Таким чином, порядок відновлення трудових прав ОСОБА_2 , у випадку ухвалення судом рішення про поновлення його на роботі, передбачено Законом, а тому необґрунтованими є доводи представника позивача, що невжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_2 в обраний ним спосіб може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду (про скасування наказу, поновлення на роботі), а також ефективний захист та поновлення оспорюваних прав, за захистом яких він звернувся, та заходи забезпечення позову, які просить в даному випадку вжити позивач за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, тоді як при цьому спір не вирішувався по суті, а тому суд за вказаних обставин вважає за необхідне відмовити в задоволенні вказаної заяви в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в Харківський апеляційний суд протягом 15 діб.

Повний текст ухвали складено 20 вересня 2021 року.

Суддя Г.А. Зуб