У Х В А Л А

08.10.2021 Справа №607/13881/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., за участі секретаря судового засідання Комінярської О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сливки Любомири Михайлівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на дітей, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливки Л.М. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на дітей.

06 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відвід судді Сливки Л.М.

В обґрунтування заяви зазначив, що під час розрахунку розміру аліментів, які підлягали з нього стягненню, суддею не бралися до уваги фактичні доходи боржника. Зазначене свідчить про упередженість та особисту зацікавленість суді у результаті розгляду справи.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливки Л.М. від 06 жовтня 2021 року передано вирішення питання про відвід головуючої судді по справі іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподіл судової справи між суддями від 07 жовтня 2021 року вирішення питання про відвід передано судді Дзюбичу В.Л.

На підстав вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про відвід судді, суд вважає, що відвід не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 7, 8, 11 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості, зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо.

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року N 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію «розумного спостерігача». У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому, суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це, навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже «правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене». Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Звертаючись із заявою про відвід головуючої Сливки Л.М. заявник посилається на те, що під час розрахунку розміру аліментів, які підлягали з нього стягненню, суддею не бралися до уваги фактичні доходи боржника.

Однак такі доводи заявника не заслуговують на увагу та не можуть бути підставою для відводу головуючої, оскільки як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 скористався своїм правом на оскарження рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей в апеляційному порядку та постановою Тернопільського апеляційного суду зменшено розмір стягнення з 4 000 грн. до 2 500 грн.

Незгода заявника з рішеннями головуючого у справі не свідчить про наявність інших обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді та не може бути підставою для відводу судді згідно з ч.4 ст.36 ЦПК України відповідно до якої незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому слід зазначити, що у разі незгоди з процесуальним рішенням суду сторона справи має можливість оскаржити його в установленому законом порядку.

Посилання заявника на упередженість судді є надуманими та голослівними.

У справі «Білуха проти України», №33949/02, §50, рішення від 09 листопада 2006 року Європейський суд з прав людини зазначив, що особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Враховуючи те, що заявник ОСОБА_1 у заяві про відвід не зазначає жодної підстави для відводу, передбаченої ст. 36 ЦПК України, а ті обставини на які він посилається в обґрунтування заявленого відводу судом вважаються надуманими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не свідчать про упередженість та особисту зацікавленість головуючої судді у результатах розгляду справи, а тому суд вважає, що заява про відвід судді Сливки Л.М. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36-40 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Сливки Любомири Михайлівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на дітей - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич