Провадження №2-о/447/58/21
Справа №447/2352/21
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

27.09.2021 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А. П., за участю секретаря судового засідання Венгер Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в м. Миколаїв Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Процесуальні дії у справі.

23.07.2021 ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме факт належності ОСОБА_1 диплому НОМЕР_1 , виданого 20.07.1979 середнім професійно-технічним училищем №29 ім. Комсомолу України м. Львова Державного комітету Ради Міністрів Української РСР по професійно-технічній освіті на прізвище ОСОБА_1 , реєстраційний №1542. В обґрунтування заяви покликається на те, що він є пенсіонером, отримує пенсію за віком, призначену довічно. У період із вересня 1976 по липень 1979 року заявник навчався у середньому професійно-технічному училищі №29 ім. Комсомолу України м. Львова, здобувши кваліфікацію токара по металу третього розряду. Однак при призначенні пенсії за віком органами пенсійного забезпечення до загального страхового стажу заявника не було зараховано період навчання у вищевказаному навчальному закладі освіти з тієї причини, що у виданому заявнику дипломі зазначено по-батькові « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_3 », як записано у свідоцтві про народження та паспорті громадянина України. Допущення помилки при написанні по-батькові у зазначеному документі є перешкодою для його подання до органів пенсійного забезпечення як такого, що підтверджує період трудової діяльності заявника, який підлягає зарахуванню до загального трудового стажу, у зв`язку із чим заявник змушений звернутися до суду.

26.07.2021 ухвалою суду заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку окремого провадження та призначено підготовче судове засідання.

01.09.2021 на адресу суду надійшли пояснення представника заінтересованої особи, у яких він заперечує проти поданої заявником заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, оскільки встановлення факту належності документу має практичне значення для заявника, так як подання диплому до Пенсійного фонду необхідне, щоб підтвердити період навчання заявника з 1976 по 1979 роки та зарахування цього періоду до загального трудового стажу, тривалість якого впливатиме на розмір призначеної пенсії за віком, та просить відмовити у її задоволенні, оскільки заявник не подав доказів того, що він звертався до відповідної організації за внесеннями виправлень чи одержанням документу, який би посвідчував факт, про встановлення якого звернувся до суду, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови.

08.09.2021 заявник подав до суду письмові пояснення, у яких вказав, що заперечення заінтересованої особи є безпідставними, оскільки він не звертався до ГУ ПФ України у Львівській області із заявою про зарахування його трудового стажу періоду навчання у професійному закладі освіти та про проведення перерахунку пенсії, тому спір про право відсутній. Зазначив, що залучення заінтересованої особи носить юридично опосередкований, процесуальний інтерес, а встановлення юридичного факту має значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, створення умов здійснення нею особистих майнових чи немайнових прав, та є виключним правом заявника, яке жодним чином не залежить від бажання чи волі заінтересованої особи. Крім цього, вказав, що диплом йому був виданий ще у липні 1979 року державою, яка припинила своє існування, відтак, заявник змушений звернутися до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документу, оскільки внесення виправлень до такого виду документів не передбачена чинним законодавством. Відтак, заяву підтримує та просить таку задоволити.

22.09.2021 заявник подав заяву щодо розгляду справи за його відсутності та відсутності його представника, просив заяву задоволити.

22.09.2021 ухвалою суду призначено справу до судового розгляду по суті, а підготовче провадження закрито.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, жодних клопотань до суду не подав.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд встановив:

Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 24.05.2002 Миколаївським РВ УМВС України у Львівській області, заявник записаний як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Відповідно до копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_3 , виданого Державною податковою адміністрацією України 27.06.2001 на ім`я ОСОБА_4 зазначене по-батькові « ОСОБА_3 » (а.с. 7).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 24.05.1961 виконкомом Гонятичівської сільської ради депутатів трудящих Миколаївського району Львівської області, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Гонятичі Миколаївського району Львівської області, про що у книзі записів актів громадянського стану було внесено відповідний запис. Батьком записаний ОСОБА_5 , матір`ю ОСОБА_6 (а.с. 8).

Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , виданого 28.05.1960 виконкомом Гонятичівської сільської ради депутатів трудящих Миколаївського району Львівської області, ОСОБА_5 одружився із ОСОБА_7 , актовий запис №6. Після реєстрації одруження дружині та чоловікові присвоєно прізвище « ОСОБА_8 » (а.с. 10).

Відповідно до копії диплому НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_4 », виданого 20.07.1979, реєстраційний №1542, про те, що він у 1976 році вступив та у 1979 році закінчив повний курс середнього професійно-технічного училища №29 ім. Комсомолу України м. Львова і здобув професію токар по металу, та рішенням екзаменаційної комісії ОСОБА_4 присвоєно кваліфікацію токар по металу третього розряду (а.с. 9).

Крім цього, на підтвердження своїх вимог, заявником подано такі документи: копія військового квитка серії НОМЕР_6 , виданий 01.10.1980 Шевченківським районним військовим комісаріатом м. Львів на ім`я ОСОБА_4 (а.с. 11); копія довідки №70 від 25.05.2021, видана військовим комісаром Миколаївського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про те, що військовозобов`язаний запасу ОСОБА_4 , 1961 року народження, дійсно проходив військову службу у Збройних силах з 16.11.1980 по 17.12.1982. Призивався Шевченківським райвійськкоматом м. Львова, в/квиток НОМЕР_6 (а.с. 12); копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_7 , виданого 02.06.2021, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13); копія свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14).

Оцінка суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються із таким в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Згідно досліджених копій документів, правильне по-батькові заявника « ОСОБА_3 ».

На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За вказаних обставин, виходячи із системного аналізу наведених вимог законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини на які посилається заявник та встановлено, що у дипломі НОМЕР_1 , виданого 20.07.1979 середнім професійно-технічним училищем №29 ім. Комсомолу України м. Львова Державного комітету Ради Міністрів Української РСР по професійно-технічній освіті на прізвище ОСОБА_4 , реєстраційний №1542, по-батькові заявника помилково записано « ОСОБА_2 » замість правильного « ОСОБА_3 », а також враховуючи те, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а виправити допущену описку неможливо, заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 4, 81, 89, 247, 263-265, 268, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_9 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задоволити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу диплому НОМЕР_1 , виданого 20.07.1979 середнім професійно-технічним училищем №29 ім. Комсомолу України м. Львова Державного комітету Ради Міністрів Української РСР по професійно-технічній освіті, реєстраційний №1542, на ім`я « ОСОБА_4 » ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13814885.

Повний текст рішення складено 27.09.2021.

Суддя Головатий А.П.