Справа № 523/9714/20
Провадження №2/523/2313/21
"22" березня 2021 р. м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Аліна С.С.
при секретарі - Вовкович І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмір виплачених коштів,-
До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмір виплачених коштів у розмірі 7457,10 грн.
Свої вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідачка ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення в Суворовському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради як отримувач компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, з 26.04.2010 року по 31.07.2017 року.
Відповідачка ОСОБА_1 26.04.2010 року звернулась із заявою про призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, відповідно до Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року № 558. Допомогу було призначено та виплачено за періоди: з 26.04.2010 року по 31.12.2011 року; з 01.01.2012 року по 31.07.2017 року.
Згідно з даними з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, отриманими за 2017 рік від державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси в порядку електронного інформаційного обміну, встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси відповідно до якого, заявниця перебуває на обліку, як фізична особа - підприємець з 28.05.2014 року.
Разом з тим при звернені за призначенням компенсації відповідачка не повідомила Управління про факт провадження нею підприємницької діяльності.
Відповідачка не мала права на призначення компенсації відповідач, тому їй було надміру виплачені кошти компенсації за період з 01.05.2014 року по 31.07.2017 року в сумі 8057, 10 грн.
Позивачем було вручено відповідачці ОСОБА_1 лист щодо необхідності повернення надміру сплачених коштів у місячний термін, який було отримано відповідачкою на прийомі у спеціаліста 31.07.2017 року. Відповідачка ОСОБА_1 надала заяву про згоду на погашення надміру виплачених коштів компенсації.
Судом встановлено про те, що відповідачка ОСОБА_1 повернула на рахунок департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради кошти у сумі 600,00 грн. про, що підтверджується квитанціями. Залишок надмірно сплачених кошти на рахунок департаменту від відповідачки ОСОБА_1 не надходили.
Щодо необхідності повернення коштів у сумі 7457,10 грн. ОСОБА_1 неодноразово повідомляли спеціалісти Управління. Дані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.
У судове засідання представник позивача не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила розгляд справи провести за її відсутності.
У судове засідання відповідачка ОСОБА_1 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.
У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, які повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено про те, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення в Суворовському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради як отримувач компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з 26.04.2010 року по 31.07.2017 року.
Відповідачка ОСОБА_2 26.04.2010 року звернулась із заявою про призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, відповідно до Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають
соціальні послуги, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року № 558.
Судом встановлено про те, що допомогу було призначено та виплачено за періоди:
- з 26.04.2010 року по 31.12.2011 року;
- з 01.01.2012 року по 31.07.2017 року;
Згідно з Порядком компенсація призначається непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами).
Водночас, підпунктом 4 п.4 Постанови - передбачено, що компенсація не призначається: само зайнятим особам (фізична особа - підприємець або особа, що провадить незалежну професійну діяльність).
Пунктом 6-1 Порядку передбачено, що для підтвердження відсутності даних про доходи фізичної особи, яка надає соціальні послуги, використовуються відомості Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, що отримані в порядку електронного інформаційного обміну між Мінсоцполітики і Державною фіскальною службою з урахуванням вимог, передбачених для інформації з обмеженим доступом. Порядок обміну такою інформацією затверджується Мінсоцполітики і Державною фіскальною службою.
Згідно з даними з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, отриманими за 2017 рік від державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси в порядку електронного інформаційного обміну, встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є фізичною особою підприємцем, що також підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси відповідно до якого, заявниця перебуває на обліку, як фізична особа - підприємець з 28.05.2014 року.
Однак, при звернені за призначенням компенсації відповідачка ОСОБА_2 не повідомила Управління про факт провадження нею підприємницької діяльності.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачка ОСОБА_2 не мала права на призначення компенсації.
Судом встановлено про те, що відповідачці ОСОБА_2 було сплачено надміру кошти компенсації за період з 01.05.2014 року по 31.07.2017 року в сумі 8057, 10 грн.
Позивачем було вручено відповідачці ОСОБА_2 лист щодо необхідності повернення надміру сплачених коштів у місячний термін, який було отримано відповідачкою на прийомі у спеціаліста 31.07.2017 року. Відповідачка ОСОБА_2 надала заяву про згоду на погашення надміру виплачених коштів компенсації.
Судом встановлено про те, що відповідачка ОСОБА_2 повернула на рахунок департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради кошти у сумі 600,00 грн., що підтверджується квитанціями, однак, решту грошових коштів так відповідачкою ОСОБА_2 сплачено не було.
Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Таким чином, позовні вимоги Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення надмір сплачених коштів підлягають задоволенню.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Судом встановлено, що позивачем понесенні витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн., що підтверджується матеріалами справи.
Так, відповідно статті 141 ЦПК України, Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.16, 1212, 1213 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмір виплачених коштів - задовольнити.
Копію заочного рішення направити сторонам по справі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи..

Рішення складене та підписане суддею 24.03.2021 р.

Суддя Аліна С.С.