Справа № 643/8845/19
Провадження № 2/643/326/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2021

17 березня 2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові, розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить визнати останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .

Вимоги позову мотивує тим, що позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . Відповідач є сином та в жовтні 2005 позивач дав свою згоду на реєстрацію ОСОБА_3 за вказаною адресою. За весь період реєстрації відповідача у квартирі, позивач не пред`являв претензії щодо оплати комунальних послуг, т.я. син навчався, а позивач сплачував аліменти, допомагав матеріально тощо. У вересні 2018 позивач переніс інсульт, перебував і лікарні та на сьогоднішній час потребує ліки та допомогу. Між тим, син у лікарні не відвідував, самопочуттям та здоров`ям не цікавився, неякої допомоги не пропонував та не оказував, вимогу сплатити комунальні послуги, проігнорував. Відповідач не користується житловим приміщенням без поважних причин.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що ОСОБА_3 і його дружина у період з жовтня 2018 по 22.04.2019 проживали разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , сплачував комунальні послуги та віддавав платіжні документи батькові. З весни 2019 стан здоров`я позивача погіршився та останній став дивно себе поводити, виявляв приступи агресії, погрожував, що вижене його з дружиною із квартири тощо. 22.04.2019 позивач здійснив телефонний дзвінок до ОСОБА_5 , своїй колишній дружині - матері відповідача, в ході якого наголосив, що викинув особисті речі ОСОБА_3 його вагітної дружини та змінив двірні замки, у зв`язку з чим відповідач з дружиною приїхали до квартири, однак потрапити до приміщення квартири не змогли через перешкоджання з боку позивача, свої особисті речі знайшли у підвалі під`їзду. Після цього, відповідач звернувся до поліції та був вимушеним перевезти особисті речі подружжя до іншої квартири. Незважаючи на такі дії батька, відповідач намагався найти спільну мову з батьком, пропонував допомогу тощо, але останній не бажає спілкуватися, мотивуючи тим, що відповідач не є його сином. Крім того, позивача погрожував відповідачу та його дружині розправою, відправляючи повідомлення погрозливого характеру на телефон ОСОБА_6 та відмовляється надати ключі від квартири, не допускає до житлового приміщення. Наразі відповідач вимушено проживає у квартирі батьків дружини, яка має житлову площу у 30,2кв.м. Отже, відповідач вважає, що залишив спірну квартиру не з власної волі, йому чинилися перешкоди з боку позивача щодо користування та проживання у квартирі, а тому відсутні підстави для визнання ОСОБА_3 таким, що в втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач надав суду заперечення щодо доводів відзиву відповідача на позовну заяву, із якої вбачається наявність виниклих неприязних відносин між сторонами та посилання на не надання з боку відповідача буд-якої допомоги позивачу через стан здоровя, перебування у лікарні тощо.

Позивач, його представник в судовому засіданні повністю підтримали вимоги та доводи позову, просили позовні вимоги задовольнити.

Відповідач, його представник вимоги позову не визнали повністю, підтримали доводи, викладені у відзиву проти позовної заяви.

Суд, вивчивши доводи позивача, заперечення відповідача, вислухавши сторони та свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи із такого.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію в природні якості землі.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Так, судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

У вказаній квартирі станом на 18.01.2020 зареєстровані такі особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .

Такі обставини підтверджено копіями свідоцтва про право власності на житло від 24.01.2003, довідок з місця проживання про склад сім`ї та прописку (а.с.8-10, 105).

Відповідно до ст.156 ЖК України члени сім`ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (кватирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселені не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселити в займане ним жиле приміщення інших членів свої. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Встановлено, що відповідач є сином позивача та зі згодою останнього у 2005 зареєстрований у спірній квартирі.

Відповідно до положень ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між власником житла або законом.

У разі виникнення спору між власником та членами його сім`ї суд повинен врахувати, що право члена сім`ї власника на користування житлом є сервітутним правом, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися у відповідності з вимогами статей 405,406 ЦК України,зокрема сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Так, позивач стверджує, що відповідач не користується житловим приміщенням без поважних причин протягом тривалого часу, не приймає участі у сплати комунальних послуг тощо.

Відповідно до положень ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, позивачем у підтвердження своїх позовних вимог щодо втрати права користування відповідачем спірною квартирою суду надані такі докази: копії медичної документація щодо стану здоров`я позивача (а.с.11,12), заяви ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , копії квитанцій про сплату комунальних послуг з 2018 по 2019 (а.с.65-72).

В судовому засіданні з боку позивача допитані свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , як сусіди, які пояснили, що відповідача ніколи у квартирі ОСОБА_1 не бачили, що його син ОСОБА_3 батьку матеріально не допомагав, до лікарні, де останній через хвороби перебував, не з`являвся тощо.

Більше з боку позивача, його представника ніяких належних та допустимих доказів у підтвердження своїх доводів, до суду не надано.

Частиною першою ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом ц передбачених цим Кодексом випадках.

Доводи в обґрунтування вимог позову стосовно того, що відповідач ніякої участі в житті батька не приймає, матеріально не допомагає, здоров`ям не цікавитися та інше, надана медична документація, покази свідків з цього приводу, не стосуються предмету доказування.

Отже, покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підвередили факт відсутності відповідача у спірній квартирі тривалий час, як єдині докази, є не достатніми та не можуть бути прийняті судом як доведеність тих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог.

Далі, відповідач в свою чергу, на підтвердження своїх заперечень надав суду такі докази: копії довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб по АДРЕСА_3 з технічним паспортом вказаної квартири, довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб по АДРЕСА_4 , довідки про вагітність ОСОБА_6 станом на 03.09.2019, пояснення ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , роздруківку текстів повідомлень з телефону ОСОБА_1 , свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріалів ЖЄО Московського ВП ГУНП в Харківській області від 13.09.2019 №42706 за матеріалами перевірки №14395 від 23.09.2019 за фактом звернення ОСОБА_3 щодо протиправних дій батька ОСОБА_1 , роздруківку геолокації (а.с.38-53,104-131).

Аналізуючи такі докази, суд дійшов висновку, що відповідач, будучи зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , проживає з родиною за адресою реєстрації дружини по АДРЕСА_3 , житловою площею 30,2кв.м., між сторонами по справі виникли неприязні відносини та з боку позивача чиняться перешкоди щодо проживання у квартирі останнього.

Між тим, суд не приймає до уваги як докази письмові пояснення ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , оскілки вважає їх неналежними.

Отже, враховуючи вищевикладене, надані сторонами докази у підтвердження своїх вимог та заперечень, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд вважає, що з боку позивача належним чином не доведені позовні вимоги, а відповідачем підтверджено поважні причини не проживання у спірній квартирі в розумінні положень ст. 405 ЦК України.

Надані відповідачем дані роздруківки геолокації місце пересування не спростовують висновків суду.

Доводи відповідача про постійне проживання у зареєстрованій квартирі та прийняття участі у сплаті комунальних послуг нічим не доведено.

Доводи позивача про відсутність участі відповідача в сплаті комунальних послуг та відсутність доказів протилежного від останнього, суд приймає до уваги, однак такий факт, не є абсолютною підставою при наявності встановленого вище, для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Таким чином, у суду відсутні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаною квартирою, а тому суд відмовляє ОСОБА_1 у повному обсязі через недоведеність його вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 81, 83, 258, 259, 263-268, 280-286 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволені позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів.

Відомості, щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_6 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Суддя