ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/177/21 Справа № 206/5181/18 Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А. О. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Петешенкової М.Ю.,

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

при секретарі - Пивоваровій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 27 лютого 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , треті особи: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 про визнання прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна недійсними та застосування наслідків недійсності правочину, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що у грудні 2016 року їй стало відомо, що належне її нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , було продано на електронних торгах, проведених на замовлення Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в рамках виконавчого провадження ВП № 30479380. Вказані торги відбулися в онлайн-режимі за реєстраційним номером лоту № 19138, про що Організатором торгів - Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було складеного Протокол проведення електронних торгів №22842 від 16 грудня 2014 року. Переможцем електронних торгів визнано ОСОБА_3 .

Дії Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції та Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України під час підготовки та проведення реалізації арештованого майна на прилюдних торгах, не відповідають положенням законів і підзаконних нормативних актів, оскільки правочин, який відбувається у формі торгів повинен відповідати порядку здійснення примусового відчуження майна. Крім цього правовідносини з приводу примусового звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, окрім Цивільного кодексу України, регулюються, зокрема Законом України «Про виконавче провадження». В провадженні Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції знаходилось виконавче провадження ВИ №30479380 з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2009 року №27/298-09 про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 22268,89 грн. Будь-яких документів, які свідчили про наявність виконавчих проваджень відносно її чоловіка ОСОБА_2 на їх адресу не надходило. Тому їй не було відомо про наявність виконавчих проваджень, а також проведення виконавчих дії. Таким чином, державним виконавцем порушені вимоги статей Закону України «Про виконавче провадження» щодо належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, спірна квартира була придбана за спільні кошти подружжя, тому перед тим, як здійснювати дії з приводу передачі на прилюдні торги квартири, якою вона володіла спільно з чоловіком на праві спільної власності, державний виконавець повинен був спочатку, звернутися до суду із поданням про визначення частки із цього спільного майна, а лише потім цю частку передати на реалізацію у порядку примусового стягнення. Такі дії відповідачем вчинені не були. Таким чином, оскільки відчуження спільного нерухомого майна подружжя відбулося з порушенням процедури підготовки проведення прилюдних торгів, то це порушило її право власності.

Керуючись викладеним, просила визнати недійсними електронні торги з реалізації нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , що були проведені Державним підприємством «Інформаційний цент Міністерства юстиції України і оформлені Протоколом №22842 від 16.12.2014 року. Визнати недійсним Протокол №22842 від 16 грудня 2014 року, сформований Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції Україні за результатами проведення електронних торгів з реалізації вказаного нерухомого майна.

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 27 лютого 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки кошти від реалізації квартири пішли в рахунок сплати боргу за виконавчим провадженням, де ОСОБА_1 є солідарним боржником, електронні торги не порушують майнові права позивача.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що боржник не був належним чином повідомлений щодо проведення виконавчих дій та результатів оцінки спірної квартири. Крім того, відчуження спільного майна подружжя відбулося без виділення частки ОСОБА_2 для її реалізації, чим порушено право власності ОСОБА_1 , передбачене ст.60 СК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 жовтня 1986 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 (а.с.7).

16 січня 2007 року ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_5 і ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13 березня 2007 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 16 січня 2007 року зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с.9).

Постановою державного виконавця Самарського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції від 21 грудня 2011 року відкрито виконавче провадження ВП №30479380 з виконання наказу №27/298-09, виданого 29 грудня 2009 року господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 заборгованості 21814,74 грн., витрат по сплаті державного мита 218,15 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236,00 грн., а всього 22268,89 грн. (а.с.38).

Відповідно до виконавчого листа виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 10 вересня 2013 року, рішенням суду від 03 листопада 2010 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №011/07-ФЛ/11 в розмірі 274116,56 грн. (а.с.36).

Постановою державного виконавця Самарського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції від 18 червня 2014 року відкрито виконавче провадження №43738665 з виконання виконавчого листа №2-12660/2010, виданого 10 вересня 2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ Банк «Фінанси та кредит» боргу в сумі 274116,56 грн. та встановлено ОСОБА_2 строк до 24 червня 2014 року для самостійного виконання рішення, а саме сплати боргу в розмірі 274 116,56 грн. (а.с.37).

В подальшому постановою державного виконавця Самарського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції від 24 червня 2014 року вищезазначені виконавчі провадження були об`єднані у зведене виконавче провадження №43738665.

ОСОБА_2 був обізнаний про наявність виконавчих проваджень, про що свідчать його заяви про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження від 16 серпня 2012 року, 13 серпня 2013 року, пояснення скеровані начальнику Самарського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Батраку Д.С. від 14 серпня 2012 року, 09 грудня 2014 року, а також поштові повідомлення про вручення боржником кореспонденції від Самарського відділу ДВС за адресою АДРЕСА_1 (а. с.48-51).

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців від 04 вересня 2014 року, двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с. 41-42).

09 квітня 2013 року за вих. № 4209 на адресу ОСОБА_2 було надіслано копію акта опису й арешту майна боржника ОСОБА_2 (двокімнатна квартира АДРЕСА_1 ) вчиненого 08 квітня 2013 року за зведеним ВП 43748570 (а.с.43).

Відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 про оцінку нерухомого майна, вартість двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , складає 216906,00грн. без урахування ПДВ (а.с.44).

23 червня 2014 року державним виконавцем Селютою О.О. за вих. № 8409, що підтверджується реєстром заказаної кореспонденції Самарського відділу ДВС боржнику ОСОБА_2 було направлено копію звіту про оцінку нерухомого майна та повідомлення сторін зведеного виконавчого провадження (боржника: ОСОБА_2 стягувачів ОСОБА_4 , ПАТ Банк «Фінанси та кредит» про право оскарження в 10 денний строк з моменту отримання звіту про оцінку манна в порядку ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.45).

Постановою Верховного Суду від 18 липня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 щодо оскарження дій державного виконавця залишено без задоволення. Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2017 року, залишено без змін (а.с.53-56).

Цією постановою встановлено, ОСОБА_2 був обізнаний про наявність виконавчих проваджень, які були відкриті на підставі виконавчих документів, виданих з метою стягнення грошових коштів з останнього. У добровільному порядку ОСОБА_2 боргові зобов`язання не погасив, що призвело до примусової реалізації належного боржнику майна у межах процедури, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». ОСОБА_2 не доведено факту порушення його прав діями або бездіяльністю державних виконавців Самарського ВДВС Дніпропетровського МУЮ.

Інформацію про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна ОСОБА_2 було розміщено 14 листопада 2014 року управлінням ДВС Головного управління юстиції у Дніпропетровській області на веб-сайті Системи електронних торгів під номером лоту 19138, а 15 грудня 2014 року відбулися електронні торги з продажу належної заявникові квартири за ціною 425135,76 грн., що підтверджується протоколом проведення електронних торгів № 22842 та актом про проведення електронних торгів від 05 січня 2015 року (а.с.10-11, 47).

З акту про проведення електронних торгів від 05 січня 2015 року переможцем електронних торгів став ОСОБА_3 .

Закон України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяв на момент виникнення оспорюваних правовідносин, визначає загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також учасників виконавчого провадження, закріплює їхні права та обов`язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження. Питання щодо здійснення підготовки державним виконавцем та проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, а також реалізації арештованого майна визначені у п. п. 5.11, 5.12 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 і зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158 (далі - Інструкція), яка розроблена на виконання Закону України «Про виконавче провадження» і визначає умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону, інших нормативно-правових актів підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку.

Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів регулюється Законом України «Про виконавче провадження» та Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України «Про проведення експерименту із запровадження порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» N 656/5 від 16 квітня 2014 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року за N 427/25204.

Відповідно до частини 1 статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення оспорюваних правовідношень) реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

На підставі статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2014 року № 332-р «Про проведення експерименту із запровадження нової системи реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 затверджено Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року за № 427/25204 (надалі - Тимчасовий порядок).

Згідно з частиною 7 пункту 1 тимчасового порядку електронні торги - це прилюдні торги, що здійснюються в електронній формі в Системі.

Реалізація арештованого майна, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, що регулюється нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Правовий аналіз положень указаного Закону та Інструкції свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими визначається порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна. Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином. Такий висновок узгоджується з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (ст. 34 Закону України «Про нотаріат», редакція чинна на момент виникнення спірних правовідносин). Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч. ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). При цьому підставою для визнання електронних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.

Не встановивши жодних порушень проведення електронних торгів, передбачених чинним законодавством, судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що боржник не був належним чином повідомлений щодо проведення виконавчих дій та результатів оцінки спірної квартири, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки матеріалами справи підтверджено, як направлення так і отримання боржником ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження, висновку про оцінку майна. Крім того, боржником ОСОБА_2 подавалася до суду скарга на дії державного виконавця і при розгляді скарги було встановлено, що ОСОБА_2 був обізнаний про наявність виконавчих проваджень, які були відкриті на підставі виконавчих документів, виданих з метою стягнення грошових коштів з останнього.

Посилання апеляційної скарги на те, що відчуження спільного майна подружжя відбулося без виділення частки ОСОБА_2 для її реалізації, чим порушено право власності ОСОБА_1 , передбачене ст. 60 СК України, підлягають відхиленню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2010 року солідарно стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №011/07-ФЛ/11 в розмірі 274116,56 грн.

Згідно ч.4 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників, виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Враховуючи, що кошти від реалізації квартири пішли в рахунок повної сплати боргу за зобов`язанням, де позивач ОСОБА_1 є солідарними боржником, проведені електронні торги не порушують її майнові права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не впливають на встановлені обставини справи.

Порушень норм матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 27 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида