07.09.2021 Єдиний унікальний номер 205/6752/20
Єдиний унікальний номер судової справи:205/6752/2020
Номер провадження: 2/205/808/2021
07 вересня 2021 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Дар`ї Ігорівни, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Дар`ї Ігорівни, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Дар`єю Ігорівною, було вчинено виконавчий напис № 387 на підставі Кредитного договору № 490939117 від 24.04.2015 року на суму 41 626 грн. 09 коп. та стягнення витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 650 грн. 00 коп., а 11.03.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О., було відкрито виконавче провадження ВП № 6143852, про що винесено відповідну постанову. Позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса здійснений з порушенням чинного законодавства України, а тому є достатні правові підстави для звернення до суду.
У зв`язку з чим, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 13.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Дар`єю Ігорівною, реєстровий номер № 387, про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 490939117 від 24.04.2015 року з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».
Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богомолова Дар`я Ігорівна ввстановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволені позовних вимог. В обґрунтування таких заперечень відповідач посилалася на ту обставину, що банком були подані всі необхідні документи для вчинення нею виконавчого напису, які в повному обсязі, відповідають вимогам чинного законодавства та підтверджують безспірність заборгованості, та взагалі вона не є належним відповідачем по даній справі.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача у відкрите судове засідання не з`явилася, надіслала до суду письмову заяву, в якій просила суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити.
Представник відповідача -1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, ніяких заяв чи клопотань до суду не надходило.
Відповідач - 2 - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богомолова Дар`я Ігорівна також, у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, ніяких заяв чи клопотань до суду не надходило.
Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О також, у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, ніяких заяв чи клопотань до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 07.09.2020 року вирішено зупинити стягнення на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Дар`ї Ігорівни від 13.02.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 387, що прийнятий до виконання Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. за ВП № 61438521 від 11.03.2020 року.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює рішення виходячи із наступного.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Матеріалами справи підтверджено, що 24.04.2015 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Альфа-банк» у простій письмовій формі було укладено Кредитний договір № 490939117.
Судом встановлено, що 21.06.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-банк» та Товариством з обмеженою відповідальності «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу № 1. Згідно умов вказаного договору Товариство з обмеженою відповідальності «Кредитні ініціативи», як новий кредитор, набуло права вимоги за вказаним кредитним договором № 490939117 від 24.04.2015 року до боржника ОСОБА_1 .
Судом також встановлено, що 26.12.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальності «Кредитні ініціативи» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» було укладено Договір факторингу № 2019-1КФІ/ВЕСТА про відступлення прав вимоги. Згідно умов вказаного договору вже Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста», як новий кредитор, набуло права вимоги за вказаним кредитним договором № 490939117 від 24.04.2015 року до боржника ОСОБА_1 .
Встановлено також судом, що 16.01.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», було укладено Договір відступлення права вимоги № 16-01/19/1. Згідно умов вказаного договору вже Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», як новий кредитор, набуло права вимоги за вказаним кредитним договором № 490939117 від 24.04.2015 року до боржника ОСОБА_1 .
Матеріалами справи підтверджено, що 13.02.2020 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Дар`єю Ігорівною, було вчинено виконавчий напис № 387, відповідно до якого було запропоновано стягнути грошові кошти з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованість, що виникла по Кредитному договору № № 490939117 від 24.04.2015 року за період з 16.01.2019 року по 09.10.2019 року у розмірі 41 626 грн. 09 коп., що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 14 563 грн. 09 коп., простроченої суми заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 9 579 грн. 12 коп., строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 8 883 грн. 88 коп., строкової заборгованості за штрафами і пенею 8 600 грн. 00 коп. та витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 650 грн. 00 коп.
Матеріалами справи також підтверджено, що 11.03.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О.з метою виконання зазначеного виконавчого документа (виконавчого напису) було відкрито виконавче провадження ВП № 6143852, про що винесено відповідну постанову.
Оскільки позивач вважає, що спірний виконавчий напис нотаріуса є вчиненим з порушенням чинного законодавства України, а сама заборгованість за вказаною угодою, на думку такої сторони, має спірний характер, то суд вважає, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
За загальними правилами статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до положень статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з положеннями статті 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншій строк давності. Виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (Глава 16 «Вчинення виконавчих написів»розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).
На підставі викладеного слідує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідно право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 закону України «Про нотаріат»).
З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172.
Пункт 2 вказаного Переліку було доповнено Постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».
Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
Згідно положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту.
Згідно ч. 5 ст. 254 КАС України в редакції, що діяла на момент ухвалення вказаного судового рішення, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.
Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
З наведеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінет Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року у редакції станом на час вчинення спірного виконавчого напису стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до Кредитного договору № 490939117 від 24.04.2015 року, укладеної між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Альфа-банк».
З огляду на наведене, вбачається, що нотаріус в день вчинення спірного виконавчого напису 130.02.2020 року керувався пунктом Переліку, який був незаконним та нечинним, та на підставі нечинного нормативного акту дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивача перед банком на підставі лише документів передбачених пунктом 2 Переліку.
У зв`язку із чим, суд вважає, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, оскільки, вчинений не на передбаченому Переліком борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений.
Також при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правова позиція Верховного суду України в справі за №6-887 цс17).
Отже, виконавчий напис може бути виданий лише за умови, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості та за наявності доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.
Однак, нотаріус не з`ясував, станом на час вчинення спірного виконавчого напису, чи не пропущено банком строк позовної давності, а так само, трирічний строк з дня виникнення у нього права вимоги, що вимагає пункт 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку, не встановив, коли було здійснено останню оплату по кредиту. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримав від банку або позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Суду також не представлено будь-яких доказів докази направлення позивачеві, як боржнику, вимоги про усунення порушень за вказаним кредитним договором.
На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, а також нотаріусом не було належним чином дотримано і самого порядку вчинення виконавчого напису, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1233, 1247, 1251, 1252, 1269 ЦК України, ст. ст. 4,5, 81, 82, 90, 141, 258, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд,-
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Дар`ї Ігорівни, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити в повному обсязі.
2. Визнати виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Дар`ї Ігорівни від 13.02.2020 року, реєстровий номер № 387, яким запропоновано стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість, що виникла по Кредитному договору № 490939117 від 24.04.2015 року за період з 16.01.2019 року по 09.10.2019 року у розмірі 41 626 грн. 09 коп. та стягнення витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 650 грн. 00 коп., а всього 42 276 грн. 09 коп., таким, що не підлягає виконанню.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан