Провадження № 22-ц/812/656/2021
У Х В А Л А

10 березня 2021 року м. Миколаїв

справа № 2-5-2612/2005

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Тищук Н.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2005 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визначення часток у праві спільної сумісної власності,

в с т а н о в и в :

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2005 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визначення часток у праві спільної сумісної власності.

29 січня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Підставою поновлення строку зазначав те, що про розгляд справи не повідомлявся, участі у судових засіданнях не приймав, судове рішення не отримував.

За правилами статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у разі подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення.

Підстави відмови у відкритті апеляційного провадження передбачені статтею 358 ЦПК України.

Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадку, зокрема, подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученої до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки (пункт 1 частини 2 статті 358 ЦПК України).

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що апелянт про розгляд справи не повідомлявся та копії судового рішення не отримував, строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Проте, існує інший недолік, який перешкоджає відкриттю апеляційного провадження.

За приписами частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» апеляційна скарга на судове рішення оплачується судовим збором у розмірі 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Ціна позову у позовах про визнання права власності на майно визначається вартістю майна (пункт 2 частини 1 статті 176 ЦПК України).

Відповідно до статті 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом, вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Позов пред`явлений у 2005 році та містить майнову вимогу (визнання права власності на частку в нерухомому майні).

На момент подання позовної заяви розмір державного мита за звернення з позовами та іншими заявами до суду встановлювався відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 21 січня 1993 року № 7-93.

З набранням 1 листопада 2011 року чинності Законом України "Про судовий збір" стягнення державного мита за звернення до суду з позовами та іншими заявами у відповідних нормативно-правових актах змінено на стягнення судового збору.

Згідно із пунктом "а" частини першої статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 21 січня 1993 року № 7-93 ставка за подання заяв і скарг встановлювався у розмірі одного відсотку ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на те, що при пред`явленні позову вартість майна не визначалась, єдиним документом, у якому зазначена його вартість, є договір купівлі-продажу від 30 червня 1998 року, а при поданні апеляційної скарги апелянт ОСОБА_1 доказів вартості спірного майна також не надав, суд вважає за доцільне визначити максимальний розмір судового збору, що підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги, виходячи зі ставки, визначеної Декретом КМУ «Про державне мито».

Таким чином, з застосуванням наведених вище норм законів, за подання апеляційної скарги за вимогою майнового характеру, апелянту необхідно доплатити 2 473, 50 грн. (17 грн. х 100 х 150 % - 76, 50 грн. сплачених при поданні апеляційної скарги).

Несплата судового збору є підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалі від 21 лютого 2021 року у цивільній справі № 2-2795/09, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, мають враховуватись іншими судами при застосуванні таких норм права.

Керуючись статями 354, 357 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2005 року.

Апеляційну скаргу залишити без руху.

Запропонувати апелянту протягом п`яти днів з дня вручення копії цієї ухвали сплатити 2 473, 50 грн. судового збору.

Оригінал квитанції надати апеляційному суду.

Реквізити рахунку для сплати судового збору:

Отримувач коштів: Миколаїв. ГУК/тг м. Миколаїв/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0014478

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: «Судовий збір за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2005 року, ».

У разі несплати судового збору у зазначений строк, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О. Тищук