справа №619/2293/21
провадження №2/619/993/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Калиновської Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Булах С.М.,

представника позивача Грінішина Є.В.,

представника відповідача Бабій Л.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дергачі заяву ОСОБА_1 про відвід судді Калиновської Л.В., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 17.05.2021 цивільну справу н.с.619/2293/21 н.п.2/619/993/21 розподілено на суддю Калиновську Л.В.

22.09.2021 відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні надала заяву про відвід судді Калиновської Л.В., вказавши, що головуючий по справі є неупередженим, оскільки спочатку судового розгляду прийняла позицію позивача.

Представник позивача Грінішин Є.В. просив залишити без розгляду, в зв`язку пропущеним строком звернення з даною заявою до суду.

Представник відповідача ОСОБА_2 покладався на розсуд суду.

Розглянувши заяву, суд приходить до висновку про наступне.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (серед інших, рішення у справі «Веттштайн проти Швейцарії» заява № 33958/96).

Статтями 36, 37 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як передбачено ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Обставини, які зазначені у заяві про відвід є необґрунтованими. Заява не містить вмотивованих обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Зі змісту заяви про відвід вбачається, що сумніви у об`єктивності і неупередженості у заявника виникли саме у зв`язку із задоволеним клопотання позивача про забезпечення позову у даній справі головуючим, з яким сторона відповідача не згодна.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З урахуванням вимог ч.4 ст.36 ЦПК України, посилання на не незгоду з процесуальним рішенням є безпідставним.

Ознайомившись з викладеними в заяві про відвід доводами, котрі належним чином не обґрунтовані та не підтверджені жодними доказами, враховуючи, що передбачені ст. 36 ЦПК України підстави для відводу відсутні, суд вважає заяву про відвід необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Як передбачено ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Керуючись ст.ст.36, 39, 40 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Калиновської Л.В. відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л. В. Калиновська