Провадження № 22-ц/801/1947/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Антонюк В. В.
Доповідач :Матківська М. В.
УХВАЛА

27 вересня 2021 рокуСправа № 127/24131/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Матківської М. В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ Ресурси», Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга Державної казначейської служби України на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2021 року у цивільній справі № 127/24131/20.

В апеляційній скарзі відповідач просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, посилавшись на те, що до Державної казначейської служби України копія рішення суду надійшла 30 липня 2021 року, про що свідчить відмітка на супровідному листі суду, а тому позивач має право на поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки скарга подається протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою статті 354 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Із матеріалів справи слідує, що 15 липня 2021 року суд першої інстанції оголосив вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст судового рішення складено 19 липня 2021 року.

Таким чином, встановлений ч. 1 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження рішення суду закінчився 18 серпня 2021 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду відповідач Державна казначейська служба України подала через відділення поштового зв`язку 30 серпня 2021 року, про що свідчить відбиток календарного штемпеля на конверті (рекомендоване відправлення № 574).

Звернувшись із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, відповідач зазначив те, що до Державної казначейської служби України копія рішення суду надійшла 30 липня 2021 року, на підтвердження чого надав копію супровідного листа суду від 19 липня 2021 року, на якому проставлено вхідний штамп Державної казначейської служби України із зазначенням дати «30 липня 2021 року».

Проте, згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 991 Державна казначейська служба копію рішення суду отримала 29 липня 2021 року, що спростовує доводи відповідача про отримання копії рішення Державною казначейською службою України 30 липня 2021 року.

Отже, враховуючи дату отримання відповідачем копії рішення - 29 липня 2021 року, відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України відповідач мав право на поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги у разі подання апеляційної скарги на рішення суду до 28 серпня 2021 року включно, що у 2021 році був робочим днем на території України. Проте, апеляційну скаргу відповідач подав до суду через відділення поштового зв`язку 30 серпня 2021 року.

За таких обставин підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення.

За наведених обставин апеляційну скаргу відповідача слід залишити без руху та роз`яснити йому право на звернення до апеляційного суду із новою заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, в якій зазначити інші поважні підстави для поновлення такого строку та надавши відповідні докази.

Крім того, апеляційна скарга Державної казначейської служби України оформлена з порушенням вимог п. 3 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, згідно якої до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До апеляційної скарги відповідач не додав документу про сплату судового збору, натомість в апеляційній скарзі зазначив клопотання про відстрочення сплати судового збору до винесення рішення у справі (пункт 3 прохальної частини апеляційної скарги). Підставами для відстрочення сплати судового збору відповідач зазначив те, що Головне управління Державної казначейської служби України утримується за рахунок державного бюджету, є державним органом з відповідним обсягом фінансування та затвердженим кошторисом для фінансування власної установи. Кошторисні призначення для сплати судового збору на 2021 рік Головному управлінню передбачені, але такі кошти розділені на 12 частин, асигнування на сплату судового збору відкриваються помісячно. У зв`язку з цим, а також враховуючи кількість справ, що потребують оскарження при здійсненні функцій захисту інтересів держави Головне управління не має змоги своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачені умови, за яких суд може відстрочити та розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити особу від сплати судового збору. Такими умовами є, якщо: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Слід звернути увагу на те, що особа, яка звернулася із апеляційною скаргою на рішення суду та із клопотанням про відстрочення сплати судового збору, у цій цивільній справі є відповідачем та юридичною особою, а тому судовий збір при поданні апеляційної скарги підлягає оплаті в повному обсязі.

Крім того, слід зазначити, що згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 29 постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10 єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Безпідставне відстрочення сплати судового збору є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

З огляду на викладене, клопотання відповідача Державної казначейської служби України про відстрочення сплати судового збору до задоволення не підлягає.

Таким чином, відповідач має сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду в розмірі, визначеному підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставку судового збору встановлено у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлено ставку судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Частиною четвертою статті 6 цього Закону передбачено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Виходячи із розміру оспорюваної суми - 76 533,58 грн. до сплати за подання апеляційної скарги на рішення суду підлягає судовий збір в сумі 1261,20 грн. (одна тисяча двісті шістдесят одна гривня двадцять копійок) (840,80 грн. х 150%), який відповідачу слід сплатити за такими реквізитами:

отримувач коштів: ГУК у Він.обл./м. Вінниця/22030101; код отримувача за ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0002856; код класифікації доходу бюджету: 22030101.

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб; реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, у разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (дата оскарження) по справі ______ (номер справи), Вінницький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За наведених обставин апеляційну скаргу відповідача слід залишити без руху, надавши йому строк для усунення недоліків, а саме: подання до суду апеляційної скарги, оформленої відповідно до вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, разом із копіями такої скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, а також - документу про сплату судового збору.

Керуючись ст. 136, 185, 357 ЦПК України,

ухвалив:

Визнати наведені Державною казначейською службою підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2021 року неповажними.

В задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2021 року залишити без руху.

Роз`яснити відповідачеві, що протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали він має право звернутись до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, вказавши інші підстави для поновлення такого строку та надавши відповідні докази. У разі, якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Надати відповідачеві строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали. В іншому випадку скарга буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Матківська