Справа № 291/1352/20
Ружинський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
18 березня 2021 року
Ружинський районний суд Житомирської області в складі головуючої судді Митюк О.В., секретаря Шахрай Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт.Ружині заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про виконання зобов`язання по працевлаштуванню, стягнення заробітної плати, компенсації за невчасно виплачену заробітну плату, компенсацію за затримку розрахунку і відшкодування моральної шкоди, -
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ФОП ОСОБА_2 про виконання зобов`язання по працевлаштуванню, стягнення заробітної плати, компенсації за невчасно виплачену заробітну плату, компенсацію за затримку розрахунку і відшкодування моральної шкоди. Ціна позову 201043,13 грн..
17.03.2021 року по даній цивільній справі позивачкою ОСОБА_1 було подано заяву про вжиття заходів забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та який належить на праві власності ОСОБА_2 . Мотивуючи заяву тим, що відповідач може розпорядитися даним будинком, та іншим майном, що знаходиться в неї на праві власності та відчужити його на користь третіх осіб, для ухилення від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.
Згідно ч.1та ч.3ст.151ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Відповідно до п.1.ч.1ст.152ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.
Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» 22.12.2006 N 9 встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Як вбачається з позовної заяви між сторонами виник трудовий спір. Предметом позовних вимог є про виконання зобов`язання по працевлаштуванню, стягнення заробітної плати, компенсації за невчасно виплачену заробітну плату, компенсацію за затримку розрахунку і відшкодування моральної шкоди в загальному розмірі 201043,13 грн..
Відповідно до ч. ч. 1, 3-7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.
Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.
Ознайомившись з заявою та доданими документами, суд приходить до висновку, що вимога про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано доказів в обґрунтування співмірності виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, зокрема щодо співмірності ціни позову із вартістю житлового будинку, на який позивач просить накласти арешт. Крім того, позивачем нічим необґрунтоване припущення, про те, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.
Так, заява про забезпечення позову є не обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому. В ній не наведено посилань на те, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість відчуження спірного житлового будинку на користь третіх осіб. На вказані обставини звернув увагу також Верховний Суд у Постанові від 17.10.2018 року по справі № 183/5864/17-ц.
Таким чином, зі змісту заяви про забезпечення позову не вбачається, в чому саме полягає необхідність у забезпеченні позову, шляхом накладення арешту на житловий будинок, належним чином не обґрунтовано необхідність застосування вказаного виду забезпечення позову у вигляді арешту, не зазначено вартість майна, та не обгрунтовано, чи співмірна ця вартість ціні позову.
Крім того як вбачається з поданої позовної заяви ОСОБА_1 , відповідачем по справі є фізична особа підприємець, ОСОБА_2 . Щодо заяви про вжиття заходів забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , то з доданої до заяви копії договору купівлі-продажу, вбачається, що вищевказаний будинок, належить на праві власності фізичній особі - ОСОБА_2 .
Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.
Керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про виконання зобов`язання по працевлаштуванню, стягнення заробітної плати, компенсації за невчасно виплачену заробітну плату, компенсацію за затримку розрахунку і відшкодування моральної шкоди -відмовити.
Копію ухвали негайно надіслати сторонам для відома.
Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Суддя О. В. Митюк.