Дата документу 15.09.2021 Справа № 333/6436/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/6436/20 Головуючий у 1 інстанції Тучков С.С.
Провадження № 22-ц/807/2107/21 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Гончар М.С.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2021 року та на додаткове рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про захист прав споживачів і стягнення суми страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «АРКС» про захист прав споживачів і стягнення суми страхового відшкодування.

В обґрунтування позову зазначено, що 06.08.2020 року між ним та відповідачем укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу «Все включено» №101478а0кє.

16.09.2020 року, у період часу з 05-00 години до 12-00 години, на стоянці по вул.Жуковського, буд.32, у м.Запоріжжя, автомобіль позивача було пошкоджено.

Останнім було виявлено пошкодження заднього скла та подряпину лакофарбового покриття лівого заднього порогу автомобіля.

За даним фактом позивач звернувся до Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області та у передбачений договором спосіб повідомив про страховий випадок відповідача.

Листом від 05.10.2020 року вих.№1138/ц-20 відповідачем відмовлено у здійсненні виплати страхового відшкодування внаслідок невизнання зазначеного випадку як страхового за результатом проведеної перевірки та встановлення наявності зазначених пошкоджень на момент огляду транспортного засобу 06.08.2020 року.

В порушення вимог п.25.1.2 договору, страхового акту чи інших документів для своєчасної виплати страхового відшкодування, відповідачем не оформлено, а виплати страхового відшкодування в порядку і строки, передбачені розділом 28 договору, не здійснено. Згідно із звітом №09/11/2020 про оцінку та визначення ринкової вартості, вартості позову та заподіяної шкоди (вартості відновлювального ремонту) автомобіля марки TESLA Model 3, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , буде складати 53843,60 гривень.

Просив суд стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу «Все включено» №101478а0кє від 06.08.2020 року в сумі 53843 гривні 60 копійок

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу «Все включено» №101478а0кє від 06.08.2020 року в розмірі 53843,60 грн.

Стягнуто з ПрАТ «СК «АРКС» судовий збір на користь держави у розмірі 840,80 грн.

21 квітня 2021 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя ухвалено додаткове рішення, яким стягнуто з ПрАТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_1 витрати з розгляду справи, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги у розмір 8076,54 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням та додатковим рішенням суду ПрАТ «СК «АРКС» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення та додаткове рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог та стягнення витрат на правову допомогу відмовити в повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення та додаткового рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що власником автомобіля «TESLA Model 3», 2019 року випуску, сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_1

06 серпня 2020 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» (страховик) укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу «Все включено» № НОМЕР_2 .

Предметом вищевказаного договору є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечить закону, пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом легковим автомобілем «TESLA Model 3», 2019 року випуску, сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до умов договору, датою початку дії договору є 06.08.2020 року, датою закінчення дії договору 05.08.2021 року.

Порядок сплати страхового платежу: 1 платіж 06.08.2020 року у розмірі 22550 грн., 2 платіж 06.02.2021 року у розмірі 22550 грн. Варіант страхового покриття «Все включено» страховик несе відповідальність згідно з умовами даного договору 24 години на добу, 7 днів на тиждень (а.с.9-16).

Згідно п.9 зазначеного договору №101478а0кє від 06.08.2020 року страховими ризиками є викрадення, збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, збитки внаслідок інших подій.

Пунктом 0.3 вказаного договору №101478а0кє від 06.08.2020 року визначено, що франшиза за збитки внаслідок інших подій складає 0,00% від страхової суми.

В силу приписів п.14.2 зазначеного договору, умови виплати страхового відшкодування визначені «На базі СТО на вибір страхувальника».

Пунктами 20, 21, 33.9 вказаного договору №101478а0кє від 06.08.2020 року передбачено, що огляд і фотографування транспортного засобу здійснив ОСОБА_2 06.08.2020 року, пошкодження і некомплектність, виявлені при огляді, згідно з фотографіями транспортного засобу, які є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п.25.1.2 зазначеного договору №101478а0кє від 06.08.2020 року страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки йому стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування.

Відповідно до п.25.1.3 вказаного договору №101478а0кє від 06.08.2020 року страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку та в строк відповідно до розділу 28 договору.

Пунктом 28.13.2 вказаного договору передбачено, що при пошкодженні транспортного засобу розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої в розділі 10 франшизи по відповідному ризику. В кошторис збитків включається вартість запасних частин, деталей, обладнання, матеріалів та ремонтних робіт, що визначається виключно виходячи з відновлення пошкодженого транспортного засобу на базі авторизованої СТО на вибір страхувальника.

Судом встановлено, що відповідно до службової записки провідного спеціаліста Київської регіональної дирекції АТ «СК «АРКС» ОСОБА_3 від 30.12.2020 року, на момент укладення договору добровільного страхування наземного транспортного засобу «Все включено» №101478а0кє від 06.08.2020 року, з врахуванням епідеміологічної ситуації, що склалася, запровадженням карантинних заходів, пов`язаних із поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, було погоджено піти на зустріч клієнту та дозволено фотографування автомобіля «TESLA Model 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , самостійно страхувальником ОСОБА_1 . При прийнятті на страхування, фотографування автомобіля здійснювалося ОСОБА_1 і згідно з фотом була зафіксована тріщина заднього скла автомобіля.

16 вересня 2020 року, у період часу з 05-00 години до 12-00 години, на стоянці по вул.Жуковського, буд.32, у м.Запоріжжя, ОСОБА_1 було виявлено пошкодження заднього скла та подряпину лакофарбового покриття лівого заднього порогу автомобіля.

20 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Страхова компанія «АРКС» із відповідною заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.

19 вересня 2020 року аварійним комісаром ОСОБА_4 складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість), під час огляду якого було виявлено пошкодження лакофарбового покриття лівого порогу у вигляді подряпини та тріщини заднього скла в нижній лівій частині без механічних пошкоджень скла як ззовні, так і в середині.

Згідно висновку спеціаліста аварійного сертифікату за результатами дослідження обставин пошкодження автомобіля марки TESLA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , наданого аварійним комісаром ОСОБА_4 , при аналізі матеріалів, фотографій транспортного засобу при прийняті на страхування, було виявлено, що на момент прийняття автомобіля на страхування дане скло має візуально схоже пошкодження, яке власник автомобіля заявляє від 16.09.2020 року. Вивчивши всі доступні матеріали досліджуваної події, можна, з великим ступенем вірогідності, стверджувати, що пошкодження у вигляді тріщини заднього скла була наявна під час прийому автомобіля на страхування.

АТ «Страхова компанія «АРКС» листом від 05.10.2020 року, відмовлено ОСОБА_1 у визнані даного випадку як страхового і у здійсненні виплати страхового відшкодування, у зв`язку з тим, що при прийняті транспортного засобу на страхування він вже мав ідентичне пошкодження на задньому склі, про що свідчать фото, зроблені перед укладенням договору. Відповідно до п.29.5.3 договору №101478а0кє від 06.08.2020 року страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо страхувальник надав страховику неправдиву інформацію в т.ч. про об`єкт страхування.

На підставі звіту №09/11/2020 про оцінку та визначення ринкової вартості, вартості позову та заподіяної шкоди (вартості відновлюваного ремонту) автомобіля марки TESLA Model 3, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зробленого фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 , вартість заподіяної шкоди (вартість відновлюваного ремонту) автомобіля складає 53843,60 гривень (а.с.23-34).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що спірні правовідносини регулюються Законом України «Про страхування», статтями 979, 988, 990 ЦК України та умовами Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу «Все включено» №101478а0кє від 06.08.2020 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановивши, що під час укладення договору страхування відповідач не здійснив перевірку наданої позивачем інформації про застрахований транспортний засіб та не здійснив його огляд, враховуючи поведінку страхувальника, який діяв у відповідності до умов укладеного договору добровільного страхування наземного транспортного засобу.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлена неправомірна відмова страхової компанії у виплаті страхового відшкодування.

Визначаючи розмір страхового відшкодування, яке підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 зі страхової компанії, судом вірно враховано висновки, викладені у звіті №09/11/2020 про оцінку та визначення ринкової вартості, вартості позову та заподіяної шкоди (вартості відновлюваного ремонту) автомобіля марки TESLA Model 3, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зробленому фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 .

При цьому, судом встановлено, що договором №101478а0кє від 06.08.2020 року встановлений порядок сплати страхового платежу: 1 платіж 06.08.2020 року у розмірі 22550 грн., 2 платіж 06.02.2021 року у розмірі 22550 грн.

Представник відповідача у письмових поясненнях послався на те, що відповідно до п.28.28 договору добровільного страхування наземного транспортного засобу «Все включено» №101478а0кє від 06.08.2020 року, у випадку сплати страхового платежу за договором частинами згідно з розділом 17 договору страховик має право здійснити страхове відшкодування за вирахуванням різниці між повним страховим платежем за договором, вказаним в розділі 13 договору, та фактично сплаченим за договором страховим платежем.

Представник відповідача при цьому лише в інформативних цілях для суду, звернув увагу, що розрахунок суми страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу марки TESLA Model 3, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , має здійснювати за вирахуванням із розміру страхового відшкодування чергового страхового платежу, який позивач мав сплатити 06.02.2021 року, однак не сплатив (53843,60 грн. 22550,00 грн. = 31293,60 грн.). Тобто, представник відповідача зазначив, що пояснення щодо вирахування із суми страхового відшкодування суми несплаченого чергового страхового платежу надаються в інформативних цілях для суду і не просив суд зробити таке вирахування.

Враховуючи те, що за умовами укладеного договору страховик має право на вирахування різниці між повним страховим платежем за договором, вказаним в розділі 13 договору, та фактично сплаченим за договором страховим платежем, лише у випадку сплати страхового платежу, а також те, що представник відповідача не заявляв відповідної вимоги до позивача щодо стягнення з останнього несплаченого чергового страхового платежу і не просив суд вирахувати його зі страхового платежу у випадку задоволення позову, а лише зазначив про це в інформативних цілях, тому суд, виходячи з принципу диспозитивності, не вважає за необхідне вираховувати із суми страхового відшкодування суму несплаченого чергового страхового платежу.

Щодо доводів апеляційної скарги про необхідність вирахування із суми страхового відшкодування суми несплаченого чергового страхового платежу, колегія суддів виходить з наступного.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції, відповідач посилався на безпідставності позовних вимог внаслідок відсутності в нього обов`язку здійснювати страхове відшкодування, одночасно відповідач посилався на необхідність вирахування із суми страхового відшкодування несплаченого чергового страхового платежу.

З урахуванням принципу диспозитивності, за умови відсутності з боку Відповідача вимоги про застосування відповідного положення Договору страхування та факту самого відшкодування, підстави у суду першої інстанції для здійснення зазначеного вирахування на час прийняття оскаржуваного рішення були відсутні.

Судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні обґрунтовано зроблено висновок про те, що під час укладення договору страхування відповідач не здійснив перевірку наданої позивачем інформації про застрахований транспортний засіб та не здійснив його огляд.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на висновок спеціаліста - аварійний сертифікат за результатами дослідження обставин пошкодження автомобіля.

Колегією суддів встановлено, що в обґрунтування відмови здійснення страхового відшкодування, відповідач посилається виключно на висновки, визначені в аварійному сертифікаті за результатами дослідження обставин пошкодження автомобіля № 13/10/20, який не містить посилання на дату складення такого сертифікату. Висновки, викладені за текстом зазначеного аварійного сертифікату є не конкретними та мають характер припущення, про що зазначено в самому сертифікаті.

Згідно статті 5 Типового положення про організацію діяльності аварійних комісарів, затвердженого Постановою КМУ від 05.01.1998 року №8, Діяльність аварійного комісара щодо з`ясування обставин і причин настання страхового випадку та визначення розміру збитків провадиться на підставі договору із страховиком. Цим же договором визначаються права та обов`язки страхового комісара (ст.ст. 7-9 Положення).

Разом із тим, а ні текст зазначеного Аварійного сертифікату, а ні текст відзиву на позовну заяву, не містять посилання та такий договір із аварійним комісаром, копія такого договору суду не надана, що робить неможливим встановлення правомірності складення такого аварійного сертифікату та встановлення допустимості його як доказу у цій справі.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 р. № 142/5/2092 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395), на яку послався аварійний комісар ОСОБА_4 у своєму висновку, визначено умови, які дають підстави стверджувати про неможливість врахування висновків, викладених за текстом зазначеного аварійного сертифікату.

У відповідності до п.п. є) п.1.4 Методики, остання застосовується для визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ.

У відповідності до п. 5.1 Методики, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ: його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

У відповідності до п.8.5 Методики, калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ.

В межах зазначених норм Методики, аварійним комісаром ОСОБА_4 проведено огляд транспортного засобу та встановлено наявність відповідних пошкоджень.

Проте, припущення, до яких дійшов аварійний комісар ОСОБА_4 зроблені без фактичного вивчення технічного стану автомобіля на момент страхування, оскільки 06.08.2020 року автомобіль фактично не оглядався.

Аналіз положень Методики дає підстави стверджувати, що висновки відносно давності утворення пошкодження скла автомобіля ТЗ TESLA Model З, реєстраційний номер НОМЕР_1 оцінювачем (експертом), яким не було оглянуто транспортний засіб при прийнятті автомобіля на страхування, є неспроможними.

Посилання скаржника на недоведеність позивачем відсутності заявленого пошкодження скла на момент укладення Договору страхування, спростовується самим Договором, оскільки останній не містить жодного посилання на наявність будь-яких пошкоджень транспортного засобу на момент укладення такого Договору.

Доводи апеляційної скарги щодо обмеження судом першої інстанції доступу відповідача до правосуддя спростовуються матеріалами справи..

Слід зазначити, що дата та час кожного наступного судового засідання у цій справі заздалегідь погоджувалась судом із представниками Позивача та Відповідача.

З матеріалів спарив вбачається, що представник відповідача, будучи своєчасно і належним чином повідомленим судом про час і місце розгляду справи, у судове засідання, яке мало відбутися у режимі відеоконференції, до іншого суду не з`явився.

15.03.2021 року до суду першої інстанції надійшло клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання, оскільки адвокат Шишлов О.Є., який здійснює представництво інтересів ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» у суді, буде зайнятий в іншому судовому процесі.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Згідно з п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі його неявки в судове засідання без поважних причин.

Оскільки, дата і час судового засідання узгоджувалися з представником відповідача заздалегідь і був визначений конкретний суд, з яким мала відбутися відеоконференція, а доказів неможливості представлення інтересів відповідача у суді іншим представником, суду надано не було, тому суд обґрунтовано визнав причини неявки представника відповідача у судове засідання неповажними і розглянув справу за відсутності такого учасника справи.

Відповідно до ухвали Арцизького районного суду Одеської області від 17.02.2021 року інший судовий процес, у якому мав бути зайнятий адвокат Шишлов О.Є., був призначений у режимі відеоконференції на 11-30 годину 15.03.2021 року, що давало змогу представнику відповідача адвокату Шишлову О.Є. прийняти участь дистанційно у судовому засіданні Комунарського районного суду м.Запоріжжя, призначеному на 10-00 годину 15.03.2021 року.

Судове засідання у цій справі, призначене на 10:00 годин 15.03.2021 року, мало відбутися за 1 годину 30 хвилин до судового засідання, призначеного Арцизьким районним судом Одеської області.

Адвокат Шишлов О.Є., який зазначив про неможливість прийняти участь у судовому засіданні Комунарського районного суду м. Запоріжжя, призначеному на 10:00 годин 15.03.2021 року, здійснював свої повноваження на підставі договору про надання правничої допомоги від 18.02.2019 року, укладеного між Відповідачем та АО «Статніков, Катрушин та партнери».

Станом на 15.03.2021 року суду не було надано будь-яких відомостей та доказів того, що інший представник АО «Статніков, Катрушин та партнери», окрім адвоката Шишлова О.Є., не може здійснити представництво інтересів Відповідача на підставі договору про надання правничої допомоги від 18.02.2021 року.

З огляду на зазначені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про неповажність причин неявки представника Відповідача у судове засідання, призначене на 10:00 годин 15.03.2021 року та розглянув справи за відсутності такого представника.

Доводи апеляційної скарги на необхідність відмови у задоволенні вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу та скасування додаткового рішення суду відхиляються апеляційним судом з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦП К України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У відповідності до положень ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Зважаючи, що умовами договору про надання правової допомоги передбачені виплати гонорару пов`язані та прямо залежні від результату розгляду справи, звіт та всі інші необхідні документи, підтверджуючі обсяг надання правової допомоги та розмір гонорару були подані після ухвалення рішення у даній справі.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Виходячи зі співмірності заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу складності справи, ціні позову та виконаним адвокатом робіт (наданим послугам), наявності розрахунку часу, витраченого останнім на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також обсяг наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, з урахуванням кількості судових засідань, в яких адвокат приймав безпосередню участь, враховуючи, що після ухвалення рішення позивачем підтверджено надані йому адвокатські послуги належними засобами доказування, суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині.

Доводи апеляційної скарги не спростовують мотивів та обґрунтування додаткового рішення Комунарського районного суду М.Запоріжжя від 21.04.2021 року у цій справі та факту і розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу, пов`язаних із розглядом даної справи в суді 1-ї інстанції.

Доводи апеляційної скарги колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки вони не ґрунтуються на законі та спростовуються наданими позивачами доказами.

Суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, оскаржувані рішення відповідають нормам матеріального та процесуального права.

При цьому, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (пункт 46 рішення). Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у апеляційній скарзі скаржник.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення витрат на правову допомогу.

Частиною першою статті 229 ЦПК України передбачено, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Докази та обставини, ні які посилається скаржник в апеляційних скаргах, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційних скарг, матеріали справи та зміст оскаржуваних судових рішеннь, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Наведені скаржником в апеляційних скаргах доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

З огляду на наведене вбачається, що судом з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення витрат на правову допомогу.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційних скарг суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення та додаткове рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Додаткове рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23 вересня 2021 року.

Головуючий

Судді: