РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2021

м. Одеса

Справа № 522/131/21

Провадження № 2-о/522/1/21

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кріль Х.С.,

при секретарі судового засідання Насарая А.В.

розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересована особа ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

04.01.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересована особа ОСОБА_2 .

Просить встановити юридичний факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без укладання шлюбу у період з 02.01.2014 по 23.09.2016 за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 заяву обгрунтовує тим, що з ОСОБА_2 перебуває у шлюбних відносинах з 02.01.2014. В період з 02.01.2014 по 23.09.2016 вони проживали разом без реєстрації шлюбу, тобто перебували у фактичних шлюбних відносинах. 23.09.2016 між ними був зареєстрований шлюб. У шлюбі народилася спільна дитина ОСОБА_3 . Факт спільного проживання та ведення спільного господарства підтверджується спільними фото у помешканні, в якому вони проживають, спільними подорожами, допомогою ОСОБА_3 у сімейному бізнесі заявниці. Фактично проживаючи разом подружжя придбало майно (побутові та особисті речі). Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу заявниці необхідно для визначення правового статусу рухомого майна.

11.01.2021 відкрито провадження у справі.

01.02.2021 до суду надійшли заяви від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розгляд справи за їхньою відсутністю, а ОСОБА_2 , заяву про встановлення юридичного факту визнає, просить її задовольнити.

Судове засідання, призначене на 08.02.2021 за заявою ОСОБА_1 , проведено в режимі відеоконференції за участю представника ОСОБА_2 адвоката Розум О.В.

Також у судовому засіданні08.02.2021 були допитані свідки, про допит яких клопотала заявник, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 підтвердив, що наразі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають закордоном, просив заяву задовольнити. Зазначив, що спору щодо майна між сторонами не має, проте про визначення правового статусу, якого саме майна йдеться йому невідомо.

В судове засідання призначене на 09.03.2021 сторони не з`явились. Враховуючи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у матеріалах справи доказами.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення представника заінтересованої особи, пояснення свідків, оцінивши докази надані учасниками справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

23.09.2016 укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 , виданим Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізької області. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_7 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилась донька ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 02.11.2016.

Також ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки вуличного комітету № 10 м. Бердянськ від 26.11.2020 ОСОБА_2 з 02.01.2014 по 23.09.2016 проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_6 .

Згідно з наказами ПрАТ "Азовкабель" від 16.10.2009, 01.04.2015 ОСОБА_6 працює на даному підприємстві.

Згідно з наказом ПрАТ "Азовкабель" від 14.09.2015 ОСОБА_2 також працює на даному підприємстві з 14.09.2015.

Також до матеріалів справи додано квитанції Приватбанку за 2014, 2015 та 2016 роки, згідно з якими ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є платником та одержувачем особистих коштів; квитанції про оплату за туристичні квитки; оплата за автомобіль.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»).

Відповідно до частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Правило статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

З наведеного положення випливає ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, наявність усталених відносини, що притаманні подружжю, спільне проживання.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)».

Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма закріплена у ч.1 ст.81 ЦПК України.

Відповідно до змісту частини 6 статті 81 ЦПК України докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Водночас, закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ОСОБА_1 обґрунтовує факт спільного проживання з ОСОБА_2 з 02.01.2014 по 23.09.2016 веденням спільного господарства, спільними фото в помешканні, спільними подорожами, придбанням побутової техніки, спільним веденням сімейного бізнесу.

Спільних фото суду не надано.

Доказів придбання техніки та спільного ведення безнесу до суду не надано.

Спільні подорожі не діють підстав вважати, що вони вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом, були фактично подружжям.

Довідка голови вуличного комітету № 10 м. Бердянськ про те, що ОСОБА_6 проживала за адресою АДРЕСА_1 , з ОСОБА_2 у період 02.01.2014 по 23.09.2016, свідчить лише про місце проживання ОСОБА_1 у певний період часу, та не може підтвердити безумовність спільного проживання сторін. Крім того, відповідно до інформації наданої відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Запорізькій області ОСОБА_2 з 04.03.2003 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з поясненнями свідків ОСОБА_5 , яка є матір`ю ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 , яка є матір`ю ОСОБА_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають фактично давно, приблизно з 2013 року. Проживають як чоловік і жінка, ведуть спільний побут, мають спільну дитину.

Суд приймає ці пояснення як такі, що можуть свідчити про те, що між ними склались відносини, що притаманні подружжю. Крім того, пояснили, що ОСОБА_1 перебувала в іншому зареєстрованому шлюбі, в якому народилась дитина ОСОБА_9 . Обоє дітей проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Оскільки перебування у іншому зареєстрованому шлюбі може бути перешкодою для визнання інших фактичних шлюбних відносин, Суд пропонував представнику ОСОБА_2 надати докази, що підтверджують чи спростовують факт перебування ОСОБА_1 у іншому зареєстрованому шлюбі, його розірвання.

Відповідні докази не було надано.

Однак, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень України, які є офіційними та відкритими, в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала справа №522/19690/15-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_10 про розірвання шлюбу. Так, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.11.2015 розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 ,зареєстрований 01.08.2008 Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 263. Зазначено, що дитина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після розірвання шлюбу залишається проживати з матір`ю.

Судове рішення набрало законної сили, не оскаржувалось.

Як вбачається, шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_10 розірвано 12.11.2015. У той же час, заявниця просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без укладання шлюбу у період з 02.01.2014 по 23.09.2016. Тобто, період фактичного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 співпадає з періодом її перебування у іншому зареєстрованому шлюбі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що перебування в зареєстрованому шлюбі виключає встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц.

Отже, встановлені обставини не дають підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. 3, 74 СК України, ст. 76, 81, 200, 258, 263-265, 268, 293, 294 ЦПК України, Суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у період з 02.01.2014 по 23.09.2016, заінтересована особа ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 12.03.2021.

Суддя Х.С. Кріль