Справа № 202/5070/20
(2/199/862/21)
РІШЕННЯ

іменем України

16.03.2021 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Горбенко О.О.,

за участі відповідача ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) та представника третьої особи Мартинової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , де третя особа Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про звільнення від сплати заборгованості за аліментами,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період, починаючи з 14.05.2019 р. по 30.06.2020 р. Позов обґрунтований тим, що позивач є платником аліментів на утримання малолітніх дітей згідно судового наказу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2018 р. №2-н/202/97/18 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та позивач до травня 2019 р. сплачував аліменти, втім, був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та відбуває покарання у виді позбавлення волі, що унеможливлює вільний вибір виду роботи та отримання будь-якого доходу.

Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач (прізвище відповідача з Насальська змінено на ОСОБА_8 ) та представник третьої особи заперечували проти задоволення позову, вважали, що обов`язок сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей є безумовним з боку батька дітей.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, позивач є платником аліментів на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,в розмірі половини заробітку (доходу) ОСОБА_9 , а не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку щомісяця до досягнення кожною дитиною повноліття, починаючи стягнення з 04.04.2018 р., що підтверджується судовим наказом від 13.04.2018 р., виданим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська в (2н/202/97/2018) та постановою старшого державного виконавця Індустріального ВДВС м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження від 21.05.2018 р. (а.с. 13-15).

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2020 р. ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі, що підтверджується відвідним вироком суду, який набрав законної сили 14.02.2020 р. (а.с. 9-11).

Відповідно до довідки з Дніпровської установи виконання покарань №4 від 20.07.2020 р. №4/5 12853 ОСОБА_3 перебуває під вартою в установі з 14.05.2019 р.

Згідно з цією довідкою відомостей про працевлаштування та отримання заробітної плати згідно матеріалів особової справи немає (а.с. 12).

Судом на підставі довідки розрахунку (а.с 16), складеної старшим державним виконавцем Індустріального ВДВС м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мартинової Н.В. встановлено, що за період, починаючи з 31.05.2018 р. по 30.06.2020 р., заборгованість позивача по аліментних платежах на утримання неповнолітніх дітей становить 105 758,26 грн.

Станом на 28.02.2021 р. заборгованість позивача по аліментним платежам, зазначеним вище, становить 73 631,00 грн.

Позивач відбуває покарання у Державній установі «Крюковська виправна колонія (№29).

Правовідносини між учасниками даної справи виникли із звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами, яка виникла у зв`язку з обставиною, що має істотне значення.

Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Виходячи з вищенаведеного, обов`язок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов`язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів.

Втім, платник аліментів за поданим ним позовом може бути звільнений повністю або частково від сплати заборгованості за аліментами, коли така заборгованість виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (ч. 2 ст. 197 СК України).

Як встановлено судом, позивач відбуває покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки в Державній установі «Крюковська виправна колонія (№29); до цього з 14.05.2019 р. позивач перебував під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», та саме вказану причину позивач зазначає як таку, що унеможливлює вибір праці та працевлаштування з отриманням доходу для сплати аліментів та погашення заборгованості за аліментами виключно у період, починаючи з часу його затримання (14.05.2019 р.) та до 30.06.2020 р.

За ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності.

Як встановлено судом, заборгованість позивача за аліментами поступово зменшується та станом на 28.02.2021 р. становить 73 631,00 грн.

Відтак, оскільки обов`язок щодо утримання дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, суд, безпосередньо дослідивши зібрані докази, оцінивши їх на предмет належності і допустимості, достовірності і достатності кожний окремо та в сукупності і логічному взаємозв`язку, враховуючи встановлення судом обставин перебування платника аліментів під вартою, засудження та направлення до місця відбування покарання, складнощів в працевлаштуванні позивача, які пов`язані саме із обранням запобіжного заходу, приходить до висновку, що така обставина розцінюється судом, як істотна (ч. 2 ст. 197 СК України), яка дозволяє досягнути справедливого балансу між інтересами платника аліментів з одного боку і одержувача аліментів з дитиною з другого боку, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 13, 19, 23, 27, ч. 1 ст. 34, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 258, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, п. 1 ч. 1 ст. 274, ст. 279ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , де третя особа Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про звільнення від сплати заборгованості за аліментами задовольнити повністю.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ), від сплати заборгованості за аліментами за виконавчим документом №2-н/202/97/18, виданим 14.05.2018 р. Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період, починаючи з 14.05.2019 р. по 30.06.2020 р.

Дата складення повного судового рішення 22.03.2021 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї