Гайворонський районний суду Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.09.2021 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Панасюка І.В.,
з участю секретаря судового засідання Стародуба В.В.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Гайворон цивільну справу за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Гайворонського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору № СNXRRX04520072 від 17.08.2007 року ОСОБА_1 17.08.2007 року отримала кредит у сумі 1254 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.
У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала.
0.00 грн. - заборгованість за кредитом;
1098.48 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;
70.03 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судові засідання двічі підряд не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про, що свідчать поштові повідомлення про одержання судових повісток. Відзив на позовну заяву до суду не надіслала.
Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що 17.08.2007 між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 шляхом підписання відповідачем анкети-заяви позичальника було укладено кредитний договір № СNXRRX04520072, за умовами якого вона отримала кредит у розмірі 1254 грн. на строк 24 місяці з 17.08.2007 по 17.08.2009 року включно з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 45,77 грн. та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 209 грн. та зобов`язалася повернути кредит, сплатити відсотки, винагороду, комісію шляхом внесення щомісячних платежів у період з 10 по 15 число кожного місяця у розмірі 104.09 грн.
У анкеті-заяві сторони також погодили, що згідно п. 4.2. Умов при порушенні позичальником зобов`язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 15,17% в місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом.
Своїм підписом в анкеті-заяві позичальника відповідач засвідчила, що ця заява разом із запропонованими Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» (СТАНДАРТ), а також Тарифами становить між нею та банком кредитно-заставний договір (а.с. 8).
Своїх зобов`язань за кредитним договором відповідач належним чином не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість.
0.00 грн. - заборгованість за кредитом;
1098.48 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;
70.03 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Згідно частини другої статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.
Частиною першою статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За правилами статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).
У силу приписів статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Правовими наслідками порушення зобов`язання згідно пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України є сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).
Згідно частини другої статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Суд враховує, що укладений між сторонами договір про надання споживчого кредиту не містить погодженого сторонами розміру неустойки (штрафу, пені), а Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Рострочка») (Стандарт), які не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 17 серпня 2007 року шляхом підписання анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у належній письмовій формі відповідальність позичальника у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, тому вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в цій частині про стягнення з ОСОБА_1 70.03 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, не ґрунтуються на вимогах закону та не відповідають фактичним обставинам справи.
Положення кредитного договору від 17 серпня 2007 року про сплату позичальником на користь банку комісій у вигляді винагороди за надання фінансового інструменту є нікчемними, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої було заборонено частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», частиною четвертою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту від 10 травня 2007 року № 168, які були чинними на момент укладення спірного кредитного договору, отже такі умови договору порушують публічний порядок (стаття 228 ЦК України).
За правилами статей 215, 216 ЦК України у разі, якщо недійсність правочину встановлена законом (нікчемний правочин), визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, тому вимоги Банку про стягнення з ОСОБА_1 1098.48 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом є безпідставними.
Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Судом встановлено, що погоджений сторонами строк кредитування за кредитним договором № СNXRRX04520072 від 17.08.2007 року закінчився 17 серпня 2009 року (а.с. 8), отже після цього часу Банк не має права на передбачені договором проценти за користування кредитом, а тому позов в частині стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом підлягає частковому задоволенню в сумі 2303,77 грн. станом на 18.08.2009 року (а.с. 6).
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволенню позовних вимог.
За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись: ст.ст. 526, 527, 530, 549, ч. 3. 551, 611 ЦК України,
ст.ст. 141, 263, 265, 280, 284 ЦПК України, суд,-

Позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість по відсоткам за користування кредитом по кредитному договору № СNXRRX04520072 від 17.08.2007 року в розмірі 2303 грн. 77 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» судові витрати у розмірі 230,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. В. Панасюк

Дата документу 24.09.2021