справа № 361/8093/20 головуючий у суді І інстанції Сердинський В.С.
провадження № 22-ц/824/2765/2021 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

29 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського районного суду Київської області від 16 березня 2000 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

РішеннямБроварського районного суду Київської області від 16 березня 2000 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Однак, апеляційна скарга була подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Подаючи апеляційну скаргу після спливу двадцяти років з дня проголошення рішення, ОСОБА_1 вказував на те, що копія рішення Броварського районного суду Київської області від 16 березня 2000 року була отримана його представником 23 жовтня 2020 року. Про існування оскаржуваного рішення відповідач дізнався лише з тексту позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського районного суду Київської області від 16 березня 2000 року залишено без руху та зазначено про необхідність подати клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. В ухвалі також зазначено, що зі змісту оскаржуваного рішення від 16 березня 2000 року вбачається, що відповідач позов не визнав та надав відповідні пояснення по суті спору.

На виконання вимог вказаної ухвали 16 грудня 2021 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У заяві ОСОБА_1 вказує на те, що він не був присутній під час судового засідання, не був повідомлений належним чином про факт перебування на розгляді справи про стягнення аліментів та про дату судового розгляду такої справи. Про існування оскаржуваного рішення відповідач дізнався лише у 2020 році.

Розглянувши заяву, подану ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

ОСОБА_1 не усунув вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. У поданій заяві відповідач послався на ті ж обставини, що зазначені ним в апеляційній скарзі. У той же час, жодних доказів на спростування обставин, що зазначені в оскаржуваному рішенні щодо його участі у судовому засіданні під час розгляду справи та надання ним пояснень, суду не надано.

Згідно п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує на те, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку (п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «ОСОБА_6 проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України. (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Європейський суд з прав людини також зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте, такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Враховуючи зазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що у даному випадку відсутні поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, постановленого більш ніж 20 років тому, таке поновлення буде мати наслідком порушенням принципу правової визначеності, а, відтак, підстав для поновлення зазначеного строку не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 357, 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Броварського районного суду Київської області від 16 березня 2000 року, наведені ОСОБА_1 .

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського районного суду Київської області від 16 березня 2000 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Надіслати учасникам справи копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження та апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.