Провадження № 2/522/2154/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Державного реєстратора комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Мельник Тетяни Іванівни, Комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, скасування запису про право власності в Реєстрі, знесення об`єкта самовільного будівництва,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Одеської області звернувся до суду із позовною заявою в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Державного реєстратора КП «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Т.І., КП «Агенція реєстраційних послуг», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконними дій державного реєстратора КП «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Т.І. щодо реєстрації права власності на житловий будинок, загальною площею 97,3 кв.м, розташований по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на вказану господарську споруду, скасування в державному реєстрі прав власності запису про право власності на вказану господарську споруду та зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знести за власний рахунок самочинно збудовану по АДРЕСА_1 господарську споруду, загальною площею 97,3 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30.10.2018 державним реєстратором Одеської філії КП «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Мельник Т.І. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.10.2018 індексний номер: 43773608 проведено реєстрацію права власності на житловий будинок, загальною площею 97,3 кв.м, розташований по АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях (номери записів про право власності: 28662509, 28662496).

В якості підстави для виникнення права власності державним реєстратором зазначено наступні документи: висновок серії та номер 18310-18, виданий 24.10.2018 ТОВ «Бюро Консалт Сервіс»; технічний паспорт, виданий 24.10.2018 ТОВ «Бюро Консалт Сервіс».

Також, позивач зазначив, що загальні підстави та порядок набуття права власності на нове майно, створене з додержанням вимог закону, передбачено ст. 331 цього Кодексу. Зокрема, установлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до положень ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Приймаючи до уваги, що будівництво спірного об`єкту нерухомого майна здійснено взагалі за відсутності дозвільної документації та належним чином розробленої проектної документації, тобто з істотним порушення будівельних норм і правил, проведення перебудови є неможливим.

Ухвалою суду від 05 листопада 2021 року відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 09 грудня 2019 року.

У підготовче засідання 09 грудня 2019 року з`явилися представник позивача та представник Одеської міської ради. Інші учасники процесу у підготовче засідання не з`явилися. Про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлені належним чином. Від представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення підготовчого засідання. Підготовче засідання відкладено на 21 січня 2020 року.

До суду 14 січня 2020 року надійшов відзив від представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . У відзиві на позов представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначив, що позовні вимоги Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради не підлягають задоволенню оскільки не підкреслені належними та допустимими доказами та відсутні підстави, для представництва інтересів держави в суді відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

У підготовче засідання 21 січня 2020 року з`явилися представник позивача та представник Одеської міської ради. Інші учасники процесу у підготовче засідання не з`явилися. Про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про відкладення підготовчого засідання для можливості підготувати відповідь на відзив від 14 січня 2020 року. Підготовче засідання відкладено на 05 березня 2020 року.

Ухвалою суду від 21 січня 2020 року, було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2

28 січня 2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що позовні вимоги у зазначеній цивільній справі ґрунтуються на матеріалах проведеної управлінням ДАБК Одеської міської ради перевірки, копії яких додано до позовної заяви, а також на інформації відповідних контролюючих органів та виконавчих органів місцевого самоврядування, зокрема, управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, ГУ Держгеокадастру в Одеській області, копії відповідних листів також додано до позовної заяви.

У підготовче засідання 05 березня 2020 року з`явився представник позивача, представник Одеської міської ради та представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Інші учасники процесу у підготовче засідання не з`явилися. Про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлені належним чином. Від представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла заява про зупинення провадження по справі.

Ухвалою суду від 05 березня 2021 року, було зупинено провадження по справі до розгляду по суті Великою палатою Верховного суду касаційної скарги заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21 травня 2019 року.

Ухвалою суду від 01 грудня 2020 року було поновлено провадження по справі та призначено підготовче засідання на 08 лютого 2021 року.

У підготовче засідання 08 лютого 2021 року, з`явилися представник позивача, представник Одеської міської ради та представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Інші учасники процесу у підготовче засідання не з`явилися. Про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлені належним чином. Підготовче засідання відкладено на 15 березня 2021 року.

У підготовче засідання 15 березня 2021 року, з`явилися представник позивача, представник Одеської міської ради та представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Інші учасники процесу у підготовче засідання не з`явилися. Про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання. Підготовче засідання відкладено на 26 квітня 2021 року.

У підготовче засідання 26 квітня 2021 року, з`явилися представник позивача та представник Одеської міської ради. Інші учасники процесу у підготовче засідання не з`явилися. Про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлені належним чином. Підготовче засідання відкладено на 31 травня 2021 року.

У підготовче засідання 31 травня 2021 року, з`явилися представник позивача та представник Одеської міської ради. Інші учасники процесу у підготовче засідання не з`явилися. Про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлені належним чином. Від представника відповідачів ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення підготовчого засідання. Підготовче засідання відкладено на 05 липня 2021 року.

У підготовче засідання 05 липня 2021 року, з`явилися представник позивача та представник Одеської міської ради. Інші учасники процесу у підготовче засідання не з`явилися. Про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлені належним чином. Підготовче засідання відкладено на 10 серпня 2021 року.

У підготовче засідання 10 серпня 2021 року, з`явилися позивач, представник Одеської міської ради та представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Інші учасники процесу у підготовче засідання не з`явилися. Про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлені належним чином. Протокольною ухвалою суду підготовче засідання закрито та призначено справу до розгляду по суті на 09 листопада 2021 року.

У судове засідання 09 листопада 2021 року, з`явилися представник позивача, представник Одеської міської ради та представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Розгляд справи відкладено на 18 листопада 2021 року.

У судове засідання 18 листопада 2021 року, з`явилися представник позивача, представник Одеської міської ради та представник відповідачів ОСОБА_1 та Інкляуз Г.Л. Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Розгляд справи відкладено на 21 грудня 2021 року.

У судове засідання 21 грудня 2021 року з`явився представник позивача. Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, наявні у справі докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 ст. 76 ЦПК України, ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5 цієї статті, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, судом, під час слухання справи встановлено, що що 30 жовтня 2018 державним реєстратором Одеської філії КП «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Мельник Т.І. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.10.2018 індексний номер: 43773608 проведено реєстрацію права власності на житловий будинок, загальною площею 97,3 кв.м, розташований по АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях (номери записів про право власності: 28662509, 28662496).

В якості підстави для виникнення права власності державним реєстратором зазначено наступні документи: висновок серії та номер 18310-18, виданий 24 жовтня 2018 ТОВ «Бюро Консалт Сервіс»; технічний паспорт, виданий 24 жовтня 2018 ТОВ «Бюро Консалт Сервіс».

Згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Статтею 10 вказаного Закону передбачено, що державний реєстратор під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень.

Відповідно до ч.4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Особливості процедури державної реєстрації прав власності на нерухоме майно визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015.

Так, згідно пункту 6 Порядку, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації.

Відповідно до пп. 41, 45 Порядку, для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна, а також у зв`язку із зміною суб`єкта такого права в результаті реконструкції об`єкта нерухомого майна, у тому числі в результаті переведення об`єкта нерухомого майна із житлового у нежитловий або навпаки подається, в тому числі, документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Тобто, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Згідно ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявлене право не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Загальні підстави та порядок набуття права власності на нове майно, створене з додержанням вимог закону, передбачено ст. 331 цього Кодексу. Зокрема, установлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до положень ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Статтею 36 Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Згідно ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

В свою чергу, згідно даних Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відсутня інформація щодо реєстрації або видачі дозвільних документів на виконання будівельних робіт або документів, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначене також підтверджується листом управління ДАБК Одеської міської ради № 01-18/1344 від 11 березня 2019 року (копія додається).

Згідно інформації управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , не видавались (копія листа №01-15/201п від 03 червня 2019 року додається).

Відповідно до положень ст.ст. 29, 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування відповідного об`єкта будівництва.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Згідно п.9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16 травня 2011 року № 45, проектна документація на будівництво об`єктів розробляється з урахуванням вимог містобудівної документації, вихідних даних на проектування, основною складовою яких є, в тому числі, містобудівні умови та обмеження.

Приймаючи до уваги, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за вищевказаною адресою не видавались, можна дійти висновку, що проектна документація на проведення вказаних будівельних робіт у розумінні ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», не розроблялася взагалі або не відповідає вимогам законодавства в сфері містобудівної діяльності.

Згідно даних Державного земельного кадастру, відомості щодо реєстрації земельної ділянки за вищевказаною адресою відсутні.

Рішень щодо передачі у власність або користування земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , Одеською міською радою не приймалось, що підтверджується листом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 14 червня 2019 року № 0119/1351-06.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що будівництво об`єкту нерухомого майна, загальною площею 97,3 кв.м, по АДРЕСА_1 , який за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), здійснено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за відсутності належним чином розробленої проектної документації, відповідних дозвільних документів, на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, вказане нерухоме майно є об`єктом самочинного будівництва, що експлуатується без введення його в експлуатацію.

При цьому, критично слід відноситись до висновку (довідка) серії та номер: 18310-18 про неналежність житлового будинку до самочинного будівництва та технічного паспорту, виданих 24 жовтня 2018 року ТОВ «Бюро Консалт Сервіс».

Так, у вищевказаній довідці зазначено, що житловий будинок, загальною площею 97,3 кв.м, по АДРЕСА_1 нібито побудовано до 05 серпня 1992 року, тому, відповідно до п.3.2. Інструкції про порядок ведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24 травня 2001 року, не належить до самочинного будівництва.

Проте, пунктом 3.2. вищевказаної Інструкції (в редакції, чинній на момент видачі довідки) було передбачено, що не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року. Нова редакція зазначеної Інструкції, чинна з 15 січня 2019 року, взагалі не містить такого пункту.

Разом з тим, під час проведеної органом архітектурно-будівельного контролю перевірки встановлено, що спірний об`єкт нерухомого майна, загальною площею 97,3 кв. м, фактично складається з нежитлових приміщень, збудованих на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 в межах історичного ареалу міста, а отже, не має ніякого відношення до індивідуальних (садибні) житлових будинків, садових, дачних будинків.

Таким чином, вказана довідка (висновок) ТОВ «Бюро Консалт Сервіс» містить недостовірну інформацію.

В свою чергу, виданий ТОВ «Бюро Консалт Сервіс» технічний паспорт в порушення положень Інструкції про порядок ведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (в редакції, чинній на момент видачі техпаспорту) не містить штампу «самочинне будівництво».

Зазначене підтверджується матеріалами проведеної управлінням ДАБК Одеської міської ради перевірки дотримання вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності (копії додаються).

Таким чином, державним реєстратором Одеської філії КП «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Мельник Т.І. на підставі лише висновку серії та номер: 18310-18 та технічного паспорту, виданих 24 жовтня 2018 року ТОВ «Бюро Консалт Сервіс», тобто документів, що не відповідають вимогам чинного на час їх видачі законодавства і не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, без перевірки наявності документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва, в порушення положень Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведено державну реєстрацію прав власності на самочинно збудований та не введений в експлуатацію об`єкт нерухомого майна, розташований по АДРЕСА_1 .

З урахуванням викладеного, дії державного реєстратора Одеської філії КП «Реєстрація бізнесу» Мельник Т.І. щодо реєстрації права власності на житловий будинок, загальною площею 97,3 кв.м, розташований по АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають визнанню незаконними, а рішення державного реєстратора (індексний номер 43773608 від 30 жовтня 2018 року) підлягає скасуванню.

Таким чином, записи №№ 28662509, 28662496 про право власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на житловий будинок, загальною площею 97,3 кв.м, розташований по АДРЕСА_1 (по Ѕ частині за кожним), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, також підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.7 ст. 376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Приймаючи до уваги, що будівництво спірного об`єкту нерухомого майна здійснено взагалі за відсутності дозвільної документації та належним чином розробленої проектної документації, тобто з істотним порушення будівельних норм і правил, проведення перебудови є неможливим.

У п. 4 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначено, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

При цьому, згідно з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-130цс від 04 грудня 2013 року у розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проєктної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

За таких обставин, самочинно побудований по АДРЕСА_1 об`єкт нерухомого майна, загальною площею 97,3 кв.м, підлягає знесенню за рахунок відповідачів.

Керуючись ст. ст. 32, 34, 68 Конституції України, ст. ст. 16, 277 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 19, 175, 177, 263-265, 273, 352 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Мельник Тетяни Іванівни, Комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, скасування запису про право власності в Реєстрі, знесення об`єкта самовільного будівництва - задовольнити.

Визнати незаконними дії державного реєстратора Одеської філії Комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Мельник Тетяни Іванівни щодо реєстрації права власності на житловий будинок, загальною площею 97,3 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Мельник Тетяни Іванівни, індексний номер рішення: 43773608 від 30 жовтня 2018 про реєстрацію права власності на житловий будинок, загальною площею 97,3 кв. м, по АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи № 28662509 та № 28662496 про право власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на житловий будинок, загальною площею 97,3 кв.м, розташований по АДРЕСА_1 (по Ѕ частині за кожним).

Зобов`язати ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 знести за власний рахунок самочинно збудований по АДРЕСА_1 об`єкт нерухомого майна, загальною площею 97,3 кв. м.

Стягнути з відповідачів на рахунок прокуратури Одеської області суму сплаченого судового збору 8644 (вісім тисяч шістсот сорок чотири) гривні 50 копійок за наступними реквізитами: отримувач коштів Одеська обласна прокуратура (адреса: 65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3); код отримувача (код за ЄДРПОУ): 03528552; рахунок отримувача: UA0000564; банк отримувача: ДКСУ у м. Києві; код банку отримувача: 820172; код класифікації доходів бюджету 22030101.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду

Повний текст рішення суду складено 29 грудня 2021 року.

Суддя Свячена Ю.Б.

21.12.21