Справа № 581/654/21
Провадження № 2/581/264/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 грудня 2021 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді Кузьмінського О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

19 листопада 2021 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 липня 2012 року ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послу та Тарифами банку, які викладені на сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Унаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 19 жовтня 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 12131 грн. 02 коп., з яких: 9809 грн. 06 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 9809 грн. 06 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита, 2321 грн. 96 коп. заборгованість за простроченими відсотками.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом з копією позову та доданими до неї документами отримав 30 листопада 2021 року. В установлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, відповідач до суду не надав.

Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 липня 2012 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

В анкеті-заяві не вказана сума бажаного кредитного ліміту, тип кредитної картки, термін дії, розмір відсотків за користування кредитом або інші умови кредитування.

Згідно з наданими позивачем розрахунками, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом 19 жовтня 2021 року становить 12131 грн. 02 коп., з яких: 9809 грн. 06 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2321 грн. 96 коп. заборгованість за простроченими відсотками.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступних положень закону.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Висновки суду по суті спору.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

При цьому судом враховано висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Обґрунтовуючи наявність між сторонами кредитних відносин та розмір заборгованості за кредитним договором від 19 липня 2012 року, банк посилався на узгодження сторонами основних умов кредитування у паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 23 грудня 2020 року, тобто аж через майже 8 років після підписання анкети-заяви, без зазначення якого саме споживчого кредиту стосується інформація, викладена у цьому паспорті споживчого кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Забороняється обмежувати споживача в часі для ознайомлення з інформацією, зазначеною у паспорті споживчого кредиту.

Тобто, Законом встановлено обов`язок кредитодавця до укладення договору про споживчий кредит надати споживачу необхідну актуальну інформацію про умови кредитування. У даному випадку підписання позивачем паспорту споживчого кредиту через вісім років після підписання самої анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, не може бути доказом підтвердження погодження з позичальником умов договору кредиту, з якими він ознайомлювався при підписанні анкети-заяви. У період з часу підписання анкети-заяви 19 липня 2012 року до підписання паспорту споживчого кредиту 23 грудня 2020 року, умови кредитування у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» могли неодноразово змінюватися.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором, зокрема, заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 9809 грн. 06 коп., для підтвердження чого надав відповідні розрахунки заборгованості.

Як убачається з наданих розрахунків та виписки по банківському рахунку, за період з 21 грудня 2013 року по 19 жовтня 2021 року ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, що підтверджується відповідними сумами у графі «Витрати клієнтом кредитних коштів» (загальна сума витрачених коштів становить 32757 грн. 47 коп.), а також здійснював погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 40917 грн. 30 коп., що підтверджується відповідними сумами у графі «Сума коштів, внесених клієнтом на погашення заборгованості» (а.с. 5-11).

Відтак, фактично отримані та використані ОСОБА_1 кредитні кошти добровільно повернуті банку у повному обсязі.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту є необґрунтованими.

Крім того, оскільки відсутні докази домовленості сторін про наслідки невиконання умов договору, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками слід також відмовити.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позову слід відмовити.

Разом з позовною заявою представником позивача було подано клопотання про огляд веб-сайту, а саме представник позивача просить здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПриватБанк».

Вирішуючи заявлене клопотання суд виходить з того, що позивач не обґрунтував підстав, з яких виникла потреба судом оглядати веб-сайт, і в чому полягають складнощі позивача у наданні суду електронного доказу, як того вимагає ст. 100 ЦПК України.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення клопотання про огляд веб-сайту відсутні.

Керуючись ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (м. Київ вул. Грушевського, 1Д, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий Липоводолинським сектором Управління ДМС у Сумській області 6 липня 2018 року, РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя О. В. Кузьмінський