Справа № 509/1216/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кочко В.К.,

за участю секретаря Савченко М.В.,

розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс" про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

В березні 2021 року заявник ТОВ "Спектрум Ессетс" через свого представника адвоката Земщук О.С. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до його подання, в якій він просить: накласти арешт на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, кадастровий номер :02:008:0583, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити проведення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна, а саме житлового будинку що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, кадастровий номер :02:008:0583, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що 06.01.2021 р. ТОВ "Спектрум Ессетс" як новий іпотекодержатель та кредитор звернувся до приватного нотаріуса Шершун Н.К. із заявою про надання інформації щодо вищевказаного житлового будинку та земельної ділянки, за результатами звернення ТОВ "Спектрум Ессетс" отримано інформаційну довідку, з якої вбачається, що 08.04.2016 р. було проведено вилучення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Земельна ділянка та житловий будинок після зняття заборон були відчужені ОСОБА_1 , стороною кредитного договору, на підставі договорів купівлі-продажу ОСОБА_2 . З огляду на викладене, заявник просить, забезпечити позов до його подання, шляхом накладення арешту на зазначений житловий будинок та земельну ділянку, а також заборонити проведення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна.

Дослідивши надані матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову до його подання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема, те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

В своїй заяві заявник просить накласти арешт на нерухоме майно особи, яка може набути статус відповідача та стороною заявника надано суду достатні докази на підтвердження того, що саме ця особа є власником житлового будинку та земельної ділянки.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги предмет розгляду майбутнього позову, вважаю вимоги заявника про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку є співмірними із заявленими в майбутньому позовними вимогами, та вважаю за необхідне його задовольнити, наклавши арешт та заборону, оскільки, вбачається ймовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не задоволення судом заяви заявника.

Крім того, суд звертає увагу сторони заявника на те, що відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-154 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме житловий будинок, загальною площею 235,8 кв.м., житловою площею 128,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37), та земельну ділянку, кадастровий номер :02:008:0583, загальною площею 0,05 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37).

Заборонити проведення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна, а саме житлового будинку, загальною площею 235,8 кв.м., житловою площею 128,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37), та земельної ділянки, кадастровий номер :02:008:0583, загальною площею 0,05 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37).

Роз`яснити заявнику, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня її складення.

Суддя Кочко В.К.