ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 вересня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/1854/20

Головуючий у першій інстанції Пархоменко П. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/692/21

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.

секретар: Позняк О.М.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області у складі судді Пархоменко П.І. від 26 лютого 2021 року, місце ухвалення рішення м.Бахмач, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ОСОБА_1 просив суд вирішити питання про розподіл судових витрат, та стягнути на його користь з відповідача понесені ним втрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп., а також витрати на правничу допомогу в сумі 4 000 грн. Вимоги заявленого позову ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина. Позивач вказує, що він є спадкоємцем першої черги за правом представлення, і прийняв спадщину ОСОБА_3 , подавши заяву до нотаріуса. Іншим спадкоємцем першої черги є ОСОБА_2 , яка також подала відповідну заяву нотаріусу. Позивач зазначає, що до складу спадкового майна входить, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 . У позові ОСОБА_1 вказує, що листом від 31.01.2020 року приватний нотаріус Зацерковний М.М. відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів, які підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок по АДРЕСА_1 . Виходячи із наведених обставин, позивач просив визнати за ним право власності на 1/2 частку спірного житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, а також стягнути на його користь з відповідача понесені по справі судові витрати.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26.02.2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Судом визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Судом стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 554 грн. 40 коп. судового збору та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 1 000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26.02.2021 року, та ухвалити нове рішення. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 26.02.2021 року є незаконним, необґрунтованим, таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що вона, її матір ОСОБА_4 , яка перебувала у шлюбі із ОСОБА_3 , та позивач мали право на спадщину ОСОБА_3 . При цьому, ОСОБА_4 09.02.2013 року відмовилась від спадщини ОСОБА_3 на користь дочки - ОСОБА_5 . Матір відповідача - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі заповіту, посвідченого державним нотаріусом Бахмацької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області 07.02.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-105, спадкоємцем всього рухомого та нерухомого майна ОСОБА_4 є її дочка - ОСОБА_6 . Доводи апеляційної скарги стверджують, що оскільки матір відповідача мала право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку, то за заповітом дане право перейшло до ОСОБА_2 . Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 26.02.2021 року про визнання за позивачем права власності на 1/3 частину спірного житлового будинку, є незаконним. При цьому, апелянт стверджує, що позивач має право на 1/3 частину від частки її батька - ОСОБА_3 , що становить 1/6 частину від всього спірного будинку.

В судове засідання апеляційного суду сторони, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи (а.с.114,115), не з`явились. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до приписів ч.5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

За даних обставин, датою прийняття даної постанови апеляційним судом є 21.09.2021 року.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 25.01.2000 року ОСОБА_3 купив житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

Згідно довідки Комунального підприємства Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації від 18.12.2019 року №357 (а.с.15), станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 25.01.2000 року.

Як вбачається із копії запису акта про укладення шлюбу №97 від 15.07.1978 року, складеного Бахмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), ОСОБА_3 та ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.07.1978 року (а.с.103).

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 12.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бахмацького районного управління юстиції, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Матір позивача - ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8).

Як вбачається з відповіді на адресу ОСОБА_1 приватного нотаріуса Бахмацького районного нотаріального округу Зацерковного М.М. від 31.01.2020 року (а.с.12), спадкова справа щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 була заведена 09.02.2013 року за заявою ОСОБА_5 26.03.2019 року онуком померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 - ОСОБА_1 була подана заява на видачу свідоцтва про право на спадщину. Під час підготовки документів до видачі свідоцтва про право на спадщину з`ясовано, що відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, за даних обставин, та роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно інформації приватного нотаріуса Бахмацького районного нотаріального округу Зацерковного М.М. №51/01-16, 09.02.2013 року за заявою, поданою ОСОБА_5 , була заведена спадкова справа щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Дружина померлого ОСОБА_5 своєю заявою від 09.02.2013 року відмовилась від спадщини на користь дочки померлого - ОСОБА_5 26.03.2019 року із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онук померлого ОСОБА_3 , як спадкоємець за правом представлення, відповідно до статті 1266 ЦК України, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати ОСОБА_8 , яка є дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ОСОБА_8 спадщину прийняв, так як на день смерті ОСОБА_3 мав неповнолітній вік. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.62), 21.01.2017 року Бахмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_10 .

Як вбачається із копії заповіту від 07.02.2019 року (а.с.87), ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті, і на що вона за законом матиме право, ОСОБА_4 заповіла дочці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Матір відповідача - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26.02.2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Судом визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Судом стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 554 грн. 40 коп. судового збору та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 1 000 грн.

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 26.02.2021 року, частково задовольняючи вимоги заявленого ОСОБА_1 позову, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що у спірних правовідносинах позивач є внуком спадкодавця, і має право спадкувати ту частку спадщини, яка належала б за законом його матері, якби вона була живою на час відкриття спадщини, що є підставою для спадкування за правом представлення. При цьому, позивач звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, і в силу ч.4 статті 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Поряд із цим, відповідач не заперечувала право позивача, як спадкоємця на частину спадкового майна, і докази щодо безпідставності відкриття спадкової справи за заявою позивача суду не надавались. Як вказав суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 26.02.2021 року, наведене підтверджує право позивача на частину майна, оскільки він є спадкоємцем після померлого ОСОБА_3 за правом представлення. Суд першої інстанції зазначив,що відповідно до матеріалів справи, на майно померлого ОСОБА_3 претендувало три особи - позивач, відповідач та матір відповідача, яка відмовилась від своєї частки на користь ОСОБА_2 . За даних обставин, суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 26.02.2021 року дійшов висновку, що позивач має право не на 1/2 частину спадкового майна, а на 1/3 його частину, оскільки інший спадкоємець відмовилась від своєї частки на користь відповідача.

Суд першої інстанції у рішенні від 26.02.2021 року також зазначив про необґрунтованість доводів відповідача щодо застосування наслідків спливу строку позовної давності, оскільки порушення права позивача мало місце не з часу досягнення ним повноліття, як зазначила відповідач, а з часу, коли позивач отримав відповідну відмову у реалізації свого права. При цьому, суд першої інстанції вказав, що у спірних правовідносинах позивач є спадкоємцем після померлого в силу закону, і він звернувся із відповідною заявою про прийняття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_6 . До суду за захистом свого права позивач звернувся 15.10.2020 року, і підставою для такого звернення було те, що 31.01.2020 року приватний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Суд першої інстанції зазначив,що в даній ситуації позивач довідався про порушення свого права, коли не зміг його реалізувати у зв`язку із відмовою нотаріуса, яка мала місце 31.01.2020 року. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для застосування наслідків спливу строку позовної давності.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що вона, її матір ОСОБА_4 , яка перебувала у шлюбі із ОСОБА_3 , та позивач мали право на спадщину ОСОБА_3 . При цьому, ОСОБА_4 09.02.2013 року відмовилась від спадщини ОСОБА_3 на користь дочки - ОСОБА_5 . Матір відповідача - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі заповіту, посвідченого державним нотаріусом Бахмацької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області 07.02.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-105, спадкоємцем всього рухомого та нерухомого майна ОСОБА_4 є її дочка - ОСОБА_6 . Доводи апеляційної скарги стверджують, що оскільки матір відповідача мала право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку, то за заповітом дане право перейшло до ОСОБА_2 . Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 26.02.2021 року про визнання за позивачем права власності на 1/3 частину спірного житлового будинку, є незаконним. При цьому, апелянт стверджує, що позивач має право на 1/3 частину від частки її батька - ОСОБА_3 , що становить 1/6 частину від всього спірного будинку.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи, виходячи із наступного.

Судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 25.01.2000 року ОСОБА_3 , під час перебування у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 , купив житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

Згідно довідки Комунального підприємства Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації від 18.12.2019 року №357 (а.с.15), станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 25.01.2000 року.

Як вбачається із копії запису акта про укладення шлюбу №97 від 15.07.1978 року, складеного Бахмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), ОСОБА_3 та ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.07.1978 року (а.с.103).

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 12.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бахмацького районного управління юстиції, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Матір позивача - ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8).

Як вбачається з відповіді на адресу ОСОБА_1 приватного нотаріуса Бахмацького районного нотаріального округу Зацерковного М.М. від 31.01.2020 року (а.с.12), спадкова справа щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 була заведена 09.02.2013 року за заявою ОСОБА_5 26.03.2019 року онуком померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 - ОСОБА_1 була подана заява на видачу свідоцтва про право на спадщину. Під час підготовки документів до видачі свідоцтва про право на спадщину з`ясовано, що відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, за даних обставин, та роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно інформації приватного нотаріуса Бахмацького районного нотаріального округу Зацерковного М.М. №51/01-16, 09.02.2013 року за заявою, поданою ОСОБА_5 , була заведена спадкова справа щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Дружина померлого ОСОБА_5 своєю заявою від 09.02.2013 року відмовилась від спадщини на користь дочки померлого - ОСОБА_5 26.03.2019 року із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онук померлого ОСОБА_3 , як спадкоємець за правом представлення, відповідно до статті 1266 ЦК України, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати ОСОБА_8 , яка є дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ОСОБА_8 спадщину прийняв, так як на день смерті ОСОБА_3 мав неповнолітній вік. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.62), 21.01.2017 року Бахмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_10 .

Як вбачається із копії заповіту від 07.02.2019 року (а.с.87), ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті, і на що вона за законом матиме право, ОСОБА_4 заповіла дочці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Матір відповідача - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 25.01.2000 року ОСОБА_3 , під час перебування у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 , купив житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

Приймаючи до уваги приписи статті 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України (Кодекс введено в дію з 01.01.1970 року), який був чинним станом на вказаний хронологічний період, і дана норма права регламентувала спільну сумісну власність подружжя, а також положення статті 60 чинного Сімейного кодексу України, є обґрунтованими доводи апеляційної скарги відносно того, що матір відповідача - ОСОБА_4 за життя мала право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку по АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_4 вказане право перейшло до відповідача, оскільки, як вбачається із копії заповіту від 07.02.2019 року (а.с.87), ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті, і на що вона за законом матиме право, ОСОБА_4 заповіла дочці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 26.02.2021 року про визнання за позивачем права власності на 1/3 частину спірного житлового будинку, є незаконним. При цьому, апелянт стверджує, що позивач має право на 1/3 частину від частки її батька - ОСОБА_3 , що становить 1/6 частину від всього спірного будинку.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими зазначені доводи апеляційної скарги, оскільки вони узгоджуються із фактичними обставинами справи та приписами норм права, які регламентують спірні правовідносини.

Приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно задовольнити. При цьому, рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26.02.2021 року необхідно змінити, виклавши другий абзац його резолютивної частини у наступній редакції: Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26.02.2021 року, в силу приписів ч.1 статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає за необхідне залишити без змін.

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 261 (одну тисячу двісті шістдесят одну) грн. 20 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених (а.с.82) понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями: 141, 367, 368, 374; п.1, п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26 лютого 2021 року змінити, виклавши другий абзац його резолютивної частини у наступній редакції: Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26 лютого 2021 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 1 261 (одну тисячу двісті шістдесят одну) грн. 20 коп. в рахунок відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: