Справа №173/210/21
Провадження №2-о/173/38/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді - Петрюк Т.М.

при секретареві - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами окремого провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний реєстратор прав на нерухоме майно Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області Меняйло Т.С., про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

03.02.2021 року до суду звернувся заявник ОСОБА_1 , із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: державний реєстратор прав на нерухоме майно Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області Меняйло Т.С.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.02.2021 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження без виклику учасників розгляду справи на 11 березня 2021 року .

Згідно заявлених вимог заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності йому Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:051:0018 серії ДП № 006216, від 23 вересня 2004 року Верхньодніпровським районним відділом земельних ресурсів на підставі розпорядження Верхньодніпровської районної державної адміністрації № 155-р від 10.06.2002 року.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на наступне: від 04.09.2020 року звернувся до відділу реєстрації прав на нерухоме майно Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області з заявою про проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:051:0018, яка належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ДП № 006216, від 23 вересня 2004 року.

Однак 08 вересня 2020 року державним реєстром прав на нерухоме майно Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області Меняйло Т.С., йому було відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, оскільки подані ним документи не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам,що їх посвідчують. Так, було встановлено розбіжності у написанні його особистих даних, а саме: згідно паспорта громадянина України його по батькові « ОСОБА_1 », а згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку - «ОСОБА_1».

Дані обставини роблять неможливим проведення державної реєстрації за ним права власності на земельну ділянку, що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась в без виклику учасників розгляду справи

Заінтересована особа письмових пояснень суду на надали.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову (заяви) є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом (заяви), права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених чи невизнаних прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст заявленої вимоги, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії ДП № 006216, від 23 вересня 2004 року Верхньодніпровським районним відділом земельних ресурсів на підставі розпорядження Верхньодніпровської районної державної адміністрації № 155-р від 10.06.2002 року є власником земельної ділянки площею 1.600 га,. в межах згідно з планом (пай18) для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Пушкарівської сільської ради.

Однак в Державному акті про право власності на земельну ділянку по батькові заявника зазначене « ОСОБА_1 », в той час як згідно паспорта його по батькові є « ОСОБА_1 », що ставить під сумнів належність даного правовстановлюючого документу на земельну ділянку саме заявникові.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або в паспорті.

Як передбачено п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5 з наступними змінами.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не встановлено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений документ який посвідчує факт, що має юридичне значення.

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право

Оцінюючи надані докази, суд вважає за можливе встановити факт належності заявникові, ОСОБА_1 , Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії ДП № 006216, від 23 вересня 2004 року, виданого Верхньодніпровським районним відділом земельних ресурсів на підставі розпорядження Верхньодніпровської районної державної адміністрації № 155-р від 10.06.2002 року, на земельну ділянку площею 1.600 га., в межах згідно з планом (пай 18) для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Пушкарівської сільської ради, кадастровий номер :01:051:0018, виходячи з того, що прізвище та власне ім`я заявника та прізвище і власне ім`я особи, на ім`я якої виданий вищезазначений Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку, є однаковими, а по батькові заявника та особи, на ім`я якої виданий вищезазначений Державний акт про право приватної власності на землю є співзвучним і на думку суду його запис проведений технічно неправильно в результаті невірного перекладу з російської на українську мову.

Крім того згідно повідомлення Пушкарівської сільської ради від 23.12.2020 року встановлено, що державний акт про право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 виданий Верхньодніпровським відділом земельних ресурсів на підставі розпорядження Верхньодніпровської районної державної адміністрації № 155-р від16.06.2002 року за клопотанням Пушкарівської сільської ради № 22-1/ХХІУ від 12.04.2002 року.

Згідно архівного витягу від 06.08.2020 року № 88 встановлено, що згідно розпорядження голови районної державної адміністрації від 10.06.2002 року № 155-р надані безоплатно земельні ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства громадянам на території Пушкарівської сільської ради за рахунок земель запасу 77.6 га., та резервного фонду 48.0 га., згідно списку громадян - ОСОБА_1 , розміром 1.6 га.

Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що Державний акт про право приватної власності на землю серії ДП № 006216, від 23 вересня 2004 року був виданий саме заявникові, а не іншій особі, як то ОСОБА_1 , і до цього часу будь-яка інша особа не заявила свої вимоги про право на дану земельну ділянку, суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги та встановити факт належності правовстановлюючого документу: Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії ДП № 006216, від 23 вересня 2004 року, виданого Верхньодніпровським районним відділом земельних ресурсів на підставі розпорядження Верхньодніпровської районної державної адміністрації № 155-р від 10.06.2002 року, на земельну ділянку площею 1.600 га,. в межах згідно з планом (пай 18) для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Пушкарівської сільської ради, кадастровий номер :01:051:0018, на ім`я ОСОБА_1 -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1

Встановлення даного факту належності документу потрібно заявникові для державної реєстрації права власності на земельну ділянку . Тобто має наслідком виникнення, зміну, припинення правовідносин. В іншому порядку встановити даний факт заявник не має можливості, так як видача державних актів про право власності на земельні ділянки на даний час не здійснюється.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України понесені заявником судові витрати по сплаті судового збору покладаються на заявника та за рахунок заінтересованої особи не відшкодовуються

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 293-294, 315-316 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Вимоги за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний реєстратор прав на нерухоме майно Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області Меняйло Т.С., про встановлення факту, що має юридичне значення , про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 Державного акта про право власності на землю серії ДП № 006216, від 23 вересня 2004 року, виданого Верхньодніпровським районним відділом земельних ресурсів на підставі розпорядження Верхньодніпровської районної державної адміністрації № 155-р від 10.06.2002 року, на земельну ділянку площею 1.600 га,. в межах згідно з планом (пай18) для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Пушкарівської сільської ради, кадастровий номер :01:051:0018 - на ім`я ОСОБА_1 .

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 420 грн., 40 коп. покласти на заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського Апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення .

Повний текст рішення виготовлений 11.03.2021року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 15.03.2021 року

Дата набрання законної сили: 13.04.2021 року