1Справа № 335/8897/20 2/335/531/2021
04 березня 2021 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Жукової В.Е., розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Молібог Юлії Миколаївни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електро Лізинг» про стягнення боргу за договором оренди обладнання з обов`язковим викупом, -
Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Молібог Ю.М. звернулась до суду з позовом до ТОВ «Електро Лізинг» про стягнення боргу за договором оренди обладнання з обов`язковим викупом.
В обґрунтування позову зазначено, що 03.09.2019 між сторонами справи було укладено договір купівлі-продажу обладнання № 03-09-2019-3/1, за умовами якого позивач придбав у власність за 757 800 грн., що є еквівалентом 30 000 доларів США станом на час оплати, у відповідача зарядну станцію для електромобілів Chademo № 1087, яка розташована за адресою: м. Київ, пр. генерала Ватутіна 2Т (ТЦ SKY Mall). Таким чином ОСОБА_1 є власником вказаної зарядної станції.
Також, 03.09.2019 позивач уклала з відповідачем Договір № 03-2019-3/2 оренди обладнання з обов`язковим викупом, за умовами якого ОСОБА_1 (Орендодавець) передала, а ТОВ «Електро Лізинг» (Орендар) прийняв у строкове платне користування з обов`язковим викупом зарядні пристрої (станції) для електромобілів з характеристиками, визначеними у специфікації, що є додатком до даного договору.
Відповідно до п. 1.1. та п. 4.1. Договору, відповідач прийняв у строкове платне користування з обов`язковим викупом обладнання та зобов`язався щомісячно платити позивачу плату у розмірі 2,33 % від ціни обладнання, що становить 699 доларів США на місяць. Дія договору чітко визначена п. 3.1. і становить 1 рік, а саме з 03.09.2019 до 03.09.2020. За весь час дії договору відповідач повинен сплатити 8 388 доларів США орендної плати за обладнання, що на час подання позовної заяви за курсом НБУ (1 долар США дорівнює 28,28 грн.) становить 237 212 грн. 64 коп. Проте, належним чином відповідач свої зобов`язання не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Так, на виконання зобов`язання зі сплати орендної плати відповідачем на користь позивача здійснено наступні виплати: на картковий рахунок позивача в АТ КБ «ПриватБанк» 87 331,60 грн. та 500 доларів США готівкою, що становить 14 140 грн., а всього за оренду сплачено 101 471,60 грн., а відтак заборгованість по орендним платежам становить 135 741,04 грн. (237 212 грн. 64 коп. - 101 471 грн. 60 коп. = 135 741 грн. 04 коп.).
Відповідно до п. 7.1.6 Договору оренди, орендар взяв на себе зобов`язання викупити обладнання відповідно до п. 8 Договору.
Так, відповідно до п. 8.1. Договору оренди, орендар зобов`язується викупити об`єкт оренди в кінці строку дії цього Договору, або достроково у будь-який час на вимогу орендодавця, за умови письмового повідомлення Орендодавцем Орендаря на поштову адресу, або подання особисто, під розпис про вручення повідомлення, уповноваженій особі (працівнику) Орендаря за реквізитами визначеними у цьому Договорі не пізніше ніж за 1 місяць до дати обов`язкового викупу. Право власності на майно, що є об`єктом оренди, у такому разі переходить до Орендаря після сплати останнім Орендодавцю повної суми орендної плати, нарахованої відповідно до умов цього договору, та всієї суми обов`язкового викупного платежу в гривні, еквівалентної 30 000 доларів США, за офіційним курсом НБУ на день повернення коштів. Сплата всієї суми Орендодавцю відбувається шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів на банківський рахунок Орендодавця, або готівковими коштами на розсуд останнього, з урахуванням умов чинного договору.
Отже, вартість обладнання на час його викупу, тобто на час подання позовної заяви за курсом НБУ, становить 848 000 грн.
27.07.2020 та повторно 04.09.2020 позивач вручила представнику відповідача повідомлення про відсутність наміру продовжувати орендні правовідносини поза межами строку укладеного договору. Проте, відповідач у повному обсязі за договором не розрахувався та не викупив обладнання.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором оренди обладнання грошові кошти у сумі 135 741,04 грн. заборгованості за оренду обладнання та 848 400 грн. за викуп обладнання, що загалом становить 984 140 грн. 40 коп., а також стягнути судові витрати у справі.
Ухвалою судді від 05.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.
14.01.2021 у справі закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 03.02.2021 о 13.00 год.
В судове засідання позивач та її представник не з`явились, представник позивача надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача у судове засідання для розгляду справи по суті повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, відзиву на позов не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником зарядної станції для електромобілів Chademo № 1087, яка розташована за адресою: м. Київ, пр. генерала Ватутіна 2Т (ТЦ SKY Mall), що підтверджується договором купівлі-продажу обладнання № 03-09-2019-3/1 від 03.09.2019, за умовами якого позивач придбала у власність вказане майно за 757 800 грн.
03.09.2019 позивач ОСОБА_1 уклала з відповідачем ТОВ «Електро Лізинг» договір № 03-09-2019-3/2 від 03.09.2019 оренди обладнання з обов`язковим викупом. За умовами вказаного договору ОСОБА_1 (Орендодавець) передала, а ТОВ «Електро Лізинг» (Орендар) прийняв у строкове платне користування зарядну станцію для електромобілів Chademo № 1087, яка розташована за адресою: м. Київ, пр. генерала Ватутіна 2Т (ТЦ SKY Mall), вартістю 30 000 доларів США, з терміном оренди 1 рік з моменту прийняття об`єкту оренди, а саме до 03.09.2020.
Відповідно до п. 4.1 договору № 03-09-2019-3/2 від 03.09.2019, розмір орендної плати за весь об`єкт Оренди що орендується за цим договором, у цілому складає 2,33 % (що становить 699 доларів США) в місяць від суми, яка вказана у п. 1.1.1. даного Договору (30 000 доларів США), після вирахування всіх передбачених чинним законодавством України податків і зборів. Орендна плата сплачується в гривні, згідно з курсом НБУ на день виплати коштів. Орендна плата сплачується орендарем щомісячно шляхом перерахування відповідної суми на розрахунковий рахунок орендодавця з 15 по 30 число кожного місяця наступного за звітним.
Таким чином, за весь час дії договору відповідач повинен був сплатити позивачу 8 388 доларів США орендної плати за обладнання, що на час подання позовної заяви за курсом НБУ становило 237 212 грн. 64 коп. Проте, на виконання зобов`язання зі сплати орендної плати відповідачем на користь позивача сплачено грошові кошти на загальну суму 101 471,60 грн., що відповідачем не спростовано, а відтак заборгованість ТОВ «Електро Лізинг» перед ОСОБА_1 по орендним платежам становить 135 741,04 грн. (237 212 грн. 64 коп. - 101 471 грн. 60 коп. = 135 741 грн. 04 коп.).
Крім того, відповідно до п. 7.1.6 Договору оренди, орендар взяв на себе зобов`язання викупити обладнання відповідно до п. 8 Договору.
Відповідно до п. 8.1. Договору оренди, орендар зобов`язується викупити об`єкт оренди в кінці строку дії цього Договору, або достроково у будь-який час на вимогу орендодавця, за умови письмового повідомлення Орендодавцем Орендаря на поштову адресу, або подання особисто, під розпис про вручення повідомлення, уповноваженій особі (працівнику) Орендаря за реквізитами визначеними у цьому Договорі не пізніше ніж за 1 місяць до дати обов`язкового викупу. Право власності на майно, що є об`єктом оренди, у такому разі переходить до Орендаря після сплати останнім Орендодавцю повної суми орендної плати, нарахованої відповідно до умов цього договору, та всієї суми обов`язкового викупного платежу в гривні, еквівалентної 30 000 доларів США, за офіційним курсом НБУ на день повернення коштів. Сплата всієї суми Орендодавцю відбувається шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів на банківський рахунок Орендодавця, або готівковими коштами на розсуд останнього, з урахуванням умов чинного договору.
Вартість обладнання на час його викупу (станом на час подання позовної заяви) за курсом Національного Банку України становить 848 000 грн.
27.07.2020 та повторно 04.09.2020 позивач вручила представнику відповідача повідомлення про відсутність наміру продовжувати орендні правовідносини поза межами строку укладеного договору. Проте, відповідач у повному обсязі за договором не розрахувався та не викупив обладнання.
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до ст.ст. 526, 527 ч. 1 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ч.1 ЦК України).
Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідач на час звернення до суду не виплачує кошти як за Обладнання, так і за користування ним на підставі договору, а тому Позивач змушений звертатись до суду задля примусового стягнення грошових коштів. Крім вартості за саме Обладнання відповідач сплатив не у повному обсязі кошти за користування ним.
Отже, добровільно умови договору відповідач не виконує, а відтак у ході судового розгляду цивільної справи знайшли своє підтвердження доводи позивача про порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди відповідачем.
Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
При вирішенні справи суд також враховує правову позицію Верховного Суду України у справі за № 6-284цс17. Так, згідно ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно ч. 1 ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим, ч. 2 ст. 524 та ч. 2 ст.533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
З огляду на викладені обставини, суд доходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, яка була узгоджена сторонами договором оренди обладнання № 03-09-2019-3/2 від 03.09.2019, в частині сплати за обладнання у зв`язку з обов`язковим викупом у розмірі 30 000 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України, на дату звернення до суду з позовом становить 848 400 грн.
Також, з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за договором оренди обладнання № 03-09-2019-3/2 від 03.09.2019, що позивачем визначена, виходячи із офіційного курсу Національного банку України на дату звернення до суду, у розмірі 135 741 грн. 04 коп.
Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за договором оренди обладнання № 03-09-2019-3/2 від 03.09.2019 у загальному розмірі 984 141 грн. 04 коп.
Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 9 850 гривень.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Молібог Юлії Миколаївни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електро Лізинг» про стягнення боргу за договором оренди обладнання з обов`язковим викупом - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання позивачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Суддя К.В. Гашук