Справа № 279/6413/20
Номер рядка звіту 38
номер провадження 2/279/532/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2021 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростень в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 44162,33 грн., зазначивши, що 19.04.2019 року між АТ "Перший Український Міжнародний Банк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 601, відповідно до якого останній видано кредит в сумі 30000 грн.. Однак відповідач порушила умови договору та станом на 08.12.2020 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 44162,33 грн.. Просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач надала відзив на позовну заяву, вказавши, що позовні вимоги не визнає, оскільки позивачем пропущено строки позовної давності, не надано належних доказів в обґрунтування позову. Умови та Правила надання банківських послуг не є частиною кредитного договору, отже сторони не обумовили сплату процентів за користування кредитом, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання зобов`язань. Позивачем відповідь на відзив не надано.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що 19.04.2019 року між АТ "Перший Український Міжнародний Банк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 601 у виді заяви про приєднання до Договору банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 30 000,00 грн., строком на 24 місяці, зі сплатою рівними платежами по 2447,13 грн. щомісячно, відсотків 0,01 річних, відповідно до графіку погашення заборгованості, загальна сума за 24 місяці становить 58731,11 грн., комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99%.

Відповідно до меморіального ордеру від 19.04.2019 року ОСОБА_1 отримала від банку 30 000,00 грн. кредитних коштів.

Оскільки відповідач неналежним чином виконувала взяті на себе зобов`язання, станом на 08.12.2020 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 44162,33 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 22953,58 грн., простроченої заборгованості за процентами - 1,57 грн., комісією - 17516,10 грн. та штрафних санкцій - 3691,08 грн..

Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачеві кредитні кошти, який в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу за кредитом не повернув.

За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Тобто, заборгованість за тілом та простроченим тілом кредиту не є сталою, адже на кожен конкретний проміжок часу розраховується в залежності від сум, які використані боржником, та сум, внесених на погашення заборгованості.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Договором, на якому базуються правовідносини сторін є заява-анкета відповідача про отримання кредитних коштів. У цій заяві, підписаній сторонами, наявні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді процентної ставки за користування кредитними коштами, комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Однак вказана заява не містить умов щодо неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Умови та правила надання банківських послуг, у виді Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, які містяться в матеріалах справи, не визнаються відповідачем, не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 19.04.2019 року шляхом підписання заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19).

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку Банку не повернуті, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Крім того, відповідач не заперечував отримання кредиту та не спростував розмір заборгованості за тілом кредиту у сумі 22953,58 грн...

Разом з тим вимоги про стягнення комісії та штрафів є безпідставними, оскільки наявні у матеріалах справи Умови та Правила, які передбачали їх сплату, не містять підпису ОСОБА_1 , а отже, позивач не довів, що відповідач, підписуючи анкету-заяву, погодився на приєднання до цих Умов та Правил, ознайомившись з ними. Позивач не довів належними та допустимими доказами, що відповідач розумів саме ці умови та погодилася з ними, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, щодо сплати неустойки (пені, штрафів), саме у зазначених у цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Тому у цій справі не можна вважати Умови та Правила складовою частиною укладеного між сторонами договору, до того ж плата за оформлення договору, є платою за послуги, що супроводжують кредит, тому пункти договору, які передбачають її сплату, є нікчемними, відтак такі вимоги не підлягають задоволенню.

При цьому, відповідач клопотав про застосування строків позовної давності.

Статтею 256 ЦК України, встановлено трирічний строк позовної давності, перебіг якого починається від дня, коли особа довідалась або мала довідатись про порушення свого права, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ст.261 ЦК України). Види вимог, за якими встановлюється спеціальна позовна давність, передбачені ст.258 ЦК України. Відповідно до вказаної норми до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється позовна давність в один рік.

Як встановлено судом, та відповідно до наданої позивачем довідки про стан та історію заборгованості за спірним договором по справі, відповідач користувалась коштами позивача, частково погашала заборгованість по кредиту і остання проплата нею відбулась 19.09.2019 року. В подальшому, будь-яке погашення заборгованості відповідачем не здійснювалося. Позовна заява до суду подана 29.12.2020 року. При цьому, позивачем пропущено річний строк давності звернення з вимогами про стягнення коштів за несвоєчасне виконання зобов`язань у виді штрафів. Договір про збільшення строку позовної давності між сторонами у письмовій формі не укладався.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до умов укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитом, а саме тіла та відсотків, в розмірі 22955,15 грн..

З урахуванням вище зазначеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України, пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.141,263-265 ЦПК України, ст.ст.549,1054 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованість за договором від 19.04.2019 року в розмірі 22955 (двадцять дві тисячи дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 15 копійок та судові витрати в сумі 1092,40 гривни.

У задоволені решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач: Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк", місцезнаходження: м.Київ вул. Андріївська, 4, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: Невмержицька О.А.