Справа № 946/8270/19
Провадження № 2/946/759/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Пащенко Т.П.

при секретарі Івановій Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ізмаїл цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет застави,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» (АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк») звернулось з позовом, який в судовому засіданні 23.12.2021 року уточнив представник позивача, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет застави. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.08.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №1871-н (далі Кредитний договір) про надання кредиту в сумі 39000,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 13,5% річних, комісійних винагород та інших платежів в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором. 27.08.2007 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки №1 до кредитного договору №1871-н. В якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 27.08.2007 року було укладено договір застави транспортного засобу (надалі Договір застави), а саме: вантажного сідлового тягача INTERNATIONAL, 2001 р.в., посвідчений Бардіною О.О., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №1144. Обтяження даного транспортного засобу заставою зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 25.09.2007 року за №5721660. Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 10.12.2012 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №1871-н від 27.08.2007 року у сумі 76280,99 дол. США та 5409,75 грн., та судові витрати. Рішення набрало законної сили 11.12.2012 року. Через невиконання позичальником своїх зобов`язань перед банком утворилась заборгованість за кредитним договором №1871-н від 27.08.2019 року, яка станом на 16.10.2019 року складає 75559,51 дол. США та 1680,00 грн., з яких: прострочена заборгованість по сумі кредиту 34320,20 дол. США, прострочені відсотки за користування кредитом 22413,77 дол. США, комісія 1680,00 грн, пеня 13719,48 дол. США, 3% річних 5106,06 дол. США. Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області від 07.05.2019 року №31/15-115аз транспортний засіб, що є предметом застави 22.05.2010 року було перереєстровано на ім`я ОСОБА_1 за довідкою-рахунком ДДР-366474, видано 06.08.2008 року ВАТ «Спортек» з видачою нового реєстраційного н/з НОМЕР_1 . Тобто всупереч п.3.3.1 договору застави було відчужено транспортний засіб типу вантажний сідловий тягач Е, марки INTERNATIONAL, модель 9200, 2001 року випуску, кольору чорного, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 без згоди АТ «Ощадбанк». Крім того, 25.09.2007 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис №5721660 про заборону відчужувати транспортний засіб на підставі договору застави №1144 від 27.08.2007 року, термін дії до 25.09.2012 року. Також, 11.09.2012 року державним реєстратором до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна №5721660 контрольна сума ДЕББ908БВ6 внесено зміни, а саме, змінено відомості про обтяження: термін дії з 25.09.2012 року змінено на термін дії обтяження до 11.09.2017 року. Надалі, 24.10.2017 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис №16527858 про заборону відчужувати транспортний засіб на підставі договору застави №1144 від 27.08.2007 року, термін дії до 24.10.2022 року. Отже, відчуження предмета застави (22.05.2010 року) здійснювалось під час дії обтяжень (25.09.2007 25.09.2012), що підтверджується витягом №14584968 від 25.09.2007 року, і яке є чинним і по сьогоднішній день (24.10.2017 24.10.2022), а тому, АТ «Ощадбанк» має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету застави незалежно від факту вибуття предмету застави із власності заставодавця. З огляду на вказане, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» за кредитним договором №1871-н від 27.08.2007 року в розмірі 75559,51 дол. США 51 центів та 1680 грн., з яких: прострочена заборгованість по сумі кредиту 34320,20 дол. США, прострочені відсотки за користування кредитом 22413,77 дол. США, комісія 1680,00 грн, пеня 13719,48 дол. США, 3% річних 5106,06 дол. США, звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб типу вантажний сідловий тягач Е, марки INTERNATIONAL, модель 9200, 2001 року випуску, кольору чорного, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеною суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, та стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» судові витрати у розмірі 2881,50 грн.

Ухвалою від 23.03.2020 року суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Пащенко Т.П. прийнято до свого провадження цивільну справу та призначено підготовче судове засідання (а.с.76).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового засідання сповіщена належним чином, в тому числі, через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/.

Представник відповідачки в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог та 20.05.2021 року надала суду заяву, в якій просила суд застосувати строк позовної давності у зв`язку з чим у задоволенні позову відмовити. Вказала, що звернення із позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. З моменту подачі позивачем до Болградського районного суду позову про стягнення заборгованості з грудня 2011 року (справа №2-1233/11) почав рахуватися новий строк позовної давності, упродовж якого можливо здійснити інші дії з метою захисту законних прав та інтересів банку, в тому числі і звертатися за судовим захистом шляхом звернення стягнення на предмет застави. З огляду на зазначене, вважає, що строк позовної давності за позовними вимогами позивача сплив (а.с.174-176).

Вислухавши представника позивача та представника відповідачки, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 27.08.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №1871-н (далі Кредитний договір) про надання кредиту в сумі 39000,00 дол. США, що складає 196950,00 грн. по курсу НБУ на 27.08.2007 року (а.с.6-10).

Згідно п. 3.3.1.-3.3.3., 3.3.5 Кредитного договору, Позичальник зобовязався належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання; точно в строки, обумовлені договором, погашати кредит та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по договору на першу вимогу Банку сплатити штрафні санкції.

Також, 27.08.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 (далі Поручитель) укладений договір поруки №1 до кредитного договору №1871-н, відповідно до якого поручитель взяв на себе прямі зобов`язання відповідати перед кредитором по зобов`язаннях боржника ОСОБА_2 за кредитним договором №1871-н від 27.08.2007 року (а.с.11-18).

27.08.2007 року в якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 було укладено договір застави транспортного засобу (надалі Договір застави), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бардіною О.О. за реєстраційним номером №1144 (а.с.14-19).

В зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та заочним рішенням Болградського районного суду Одеської області від 08.10.2012 року по справі №2-1233/11 стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» 615123 грн 70 коп. заборгованість за кредитом та 5409 грн. 75 коп. заборгованості за комісією, а всього 620533 грн. 45 коп. заборгованості за кредитним договором №1871-н від 27.08.2007 року та судові витрати в сумі 910 грн. з кожного. Рішення набрало законної сили 11.11.2012 року (а.с.146-147).

Додатковим рішенням Болградського районного суду Одеської області від 10.12.2012 року по справі №2-1233/11 стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» 76280,99 доларів США, що за курсом Національного Банку України складає 615123 грн. 70 коп. заборгованості за кредитним договором №1871-н від 27.08.2007 року, а також 5409 грн. 75 коп. заборгованості за комісією. Рішення набрало законної сили 21.12.2012 року (а.с.20-21, 148-149).

Як вбачається з акту №1 Болградського районного суду Одеської області матеріали цивільної справи №2-1233/11 (2/899/12) за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості знищені у зв`язку із закінченням строків зберігання (а.с.151-153).

Постановою головного державного виконавця Саратського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Лінивого С.І. від 27.03.2017 року повернуто виконавчий документ про стягнення боргу з ОСОБА_3 стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, постановою старшого державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шевчуком А.М. від 27.12.2019 року повернуто виконавчий документ про стягнення боргу з ОСОБА_2 стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва В.О. від 05.03.2020 року відкрито виконавче провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 за кредитним договором у розмірі 76 280,99 доларів США та 5409,75 грн.

Також, постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва В.О. від 12.04.2021 року відкрито виконавче провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за кредитним договором у розмірі 76 280,99 доларів США та заборгованості за комісією у розмірі 5409,75 грн.

Отже, рішення Болградського районного суду Одеської області від 10.12.2012 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на час розгляду справи боржниками не виконано, заборгованість не погашена.

Згідно інформації, наданої Регіональним сервісним центром МВС в Одеській області від 07.05.2019 року №31/15-115аз транспортний засіб INTERNATIONAL, модель 9200, VIN: НОМЕР_2 , н/з НОМЕР_1 , в Ізмаїльському ВРЕР ДАІ 22.05.2010 перереєстровано на ім`я ОСОБА_1 за довідкою-рахунком ДДР-366474, виданим 06.08.2008 року ВАТ «Спортек» (а.с.25-31).

Як свідчить п. 3.3.1 договору застави, заставодавець зобов`язаний не відчужувати, не міняти, не здавати Предмет застави в оренду, позичку, заставу без згоди заставодержателя. Будь які дії заставодавця, що проведені в період чинності цього договору з порушенням його (цього договору) умов, є недійсними з моменту їх вчинення, а будь-які документи, що свідчать про відчуження Предмету застави та його обтяження вважаються недійсними від дати їх укладення.

Згідно п.6.1договору застави, заставодержатель набуває право вимагати виконання Зобов`язання за Кредитним договором (як такого, Строк платежу за яким настав, так і такого Строк платежу за яким ще не настав) шляхом звернення стягнення на предмет застави та його реалізації у випадку. Якщо у момент настання Строку платежу Зобов`язання (або будь-яка його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання Строку платежу у випадку невиконання заставодавцем будь-якого з своїх обов`язків, передбачених цим договором та/або Кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій або завірень, наданих заставодавцем у відповідності з цим договором виявиться (стане) недійсною.

При цьому, сторони також домовились, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється будь-яким, не забороненим законодавством способом, в тому числі, на підставі рішення суду, у п. 6.4. договору застави.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші, майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, або цінні папери; 5) реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 7 статті 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Згідно ч.1 ст.27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Частиною 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження.

За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених статтею 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 03 квітня 2013 року у справі № 6-7цс13 та від 19 листопада 2014 року у справі № 6-168цс14.

Тобто, у разі відчуження предмета обтяження боржником без згоди обтяжувача, обтяження рухомого майна, що є предметом обтяження, зберігає свою силу для нового власника (покупця) в разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Як вбачається з Державного реєстру обтяжень рухомого майна 25.09.2007 року внесено реєстраційний запис №5721660 про заборону відчужувати транспортний засіб на підставідоговору застави №1144 від 27.08.2007 року, термін дії до 25.09.2012 року. (а.с. 32-33)

Також, 11.09.2012 року державним реєстратором до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна №5721660 контрольна сума ДЕББ908БВ6 внесено зміни, а саме, змінено відомості про обтяження: термін дії з 25.09.2012 року змінено на термін дії обтяження до 11.09.2017 року. (а.с 34)

24.10.2017 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис №16527858 про заборону відчужувати транспортний засіб на підставі договору застави №1144 від 27.08.2007 року, термін дії до 24.10.2022 року.

Отже, відчуження предмета застави (22.05.2010 року) здійснювалось під час дії обтяжень (25.09.2007 25.09.2012), що підтверджується витягом №14584968 від 25.09.2007 року, і яке є чинним і по сьогоднішній день (24.10.2017 24.10.2022), тобто право позивача порушено.

У свою чергу, вирішуючи питання щодо пропуску позивачем строку позовної давності для звернення до суду із цим позовом, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами.

Згідно з приписами статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

При цьому суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість. Якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності в разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.

Таким чином, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи.

У зобов`язальних відносинах (стаття 509 ЦК України) суб`єктивним правом кредитора є право одержати від боржника виконання його обов`язку з передачі майна, виконання роботи, надання послуги тощо. Зі спливом позовної давності в цих відносинах кредитор втрачає можливість у судовому порядку примусити боржника до виконання обов`язку. Так само боржник зі спливом позовної давності одержує вигоду - захист від можливості застосування кредитором судового примусу до виконання обов`язку.

Таким чином, суд вважає, що оскільки заочним рішенням Болградського районного суду Одеської області від 08.10.2012 року було стягнуто заборгованість з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь банку у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору №1871-н від 27.08.2007 року і це рішення набрало законної сили 11.11.2012 року, однак це рішення боржниками не виконувалося, через що позивач мав об`єктивну можливість дізнатися про своє порушене право та звернутися до суду із позовом про звернення стягнення на предмет застави, однак цього не вчинив, і подав цей позов лише у листопаді 2019 року, через що трирічний строк позовної давності сплив. При цьому позивач поновити цей строк не просив і не навів поважних причин його пропуску, тому суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову з підстав спливу строку позовної давності для звернення до суду із цим позовом.

Посилання представника позивача на те, що товариство дізналося про порушення свого права лише 07.05.2019 року з листа Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області про перереєстрацію заставленого транспортного засобу, є безпідставними, оскільки, як зазначалося, кредитор набув право на звернення стягнення на предмет застави з моменту невиконання боржником рішення суду про стягнення заборгованості, і перереєстрація предмету застави жодним чином не впливає на суб`єктивне право кредитора на задоволення своїх майнових вимог за рахунок застави, тому такі доводи зазначених вище висновків не спростовують.

За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет застави у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст. 88 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи АТ «Державний ощадний банк України» при зверненні до суду сплатило судовий збір, та в зв`язку з відмовою в задоволенні його позовних вимог, суд не має підстав для стягнення судових витрат з ОСОБА_1 .

Керуючись Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.ст.526, 530, 589, 612, 625, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 13, 77-80, 81, 82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет застави відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Т.П.Пащенко