Дата документу 17.12.2021
Справа № 334/8348/21
Провадження № 2-з/334/63/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року

Суддя Ленінський районного суду м.Запоріжжя Ісаков Д.О., розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Національний банк України про захист прав споживачів та зобов`язання провести обов`язкову реструктуризацію за кредитним договором в іноземній валюті, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Національний банк України про захист прав споживачів та зобов`язання провести обов`язкову реструктуризацію за кредитним договором в іноземній валюті.

Позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення вказаного вище позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , заборони АТ КБ «ПриватБанк» вчиняти дії щодо звернення стягнення, розпорядження, користування вказаною квартирою та зупинити примусову реалізацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка здійснюється ДК «Сетам», номер лоту 502687.

Заяву мотивовано тим, що відповідач ігнорує законні вимоги позивача щодо проведення реструктуризації за кредитним договором в іноземній валюті. В той же час 23.09.2021 року закінчився строк дії мораторію, введеного в дію Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Дослідивши матеріали заяви, суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Одними із видів забезпечення позову відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.10.2019 у справі № 752/20385/18 (провадження № 61-5600св19) викладено правову позицію відповідно до якої розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії (постанова Верховного Суду від 25.04.2019 року у справі № 826/10936/18, провадження № К/9901/728/19).

Відтак, при вирішення заяви про забезпечення позову необхідно брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що на момент подання заяви про забезпечення позову існує певна реальна ймовірність здійснення відчуження майна відповідачем у цій справі або ж документального підтвердження того, що відповідачем вже ініційовано процедуру звернення стягнення на іпотечне майно.

Керуючись статтями: 149, 150, 153, 157, 260, 261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Національний банк України про захист прав споживачів та зобов`язання провести обов`язкову реструктуризацію за кредитним договором в іноземній валюті.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ісаков Д.О.