Справа № 484/4099/20
Провадження № 2/484/204/21
Рішення

іменем України

(заочне)

10.03.2021 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Максютенко О.А.

за участю секретаря судових засідань- Завірюха В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в місті Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

встановив

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, в сумі 150234 грн. 23 коп., в обґрунтування позовних вимог зазначала, що 11.10.2019 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір про надання грошових коштів (позики) за яким вона дала відповідачу у борг 4000 доларів США, який ОСОБА_2 зобов`язався повернути 27.12.2019 року. На підтвердження укладення договору позики відповідач написав відповідну розписку від 11.10.2019 року.

Відповідач відмовляється повертати борг, в зв`язку з чим вона вимушена була звернутись до суду із зазначеним позовом у якому просила стягнути з відповідача 113028 грн. 80 коп.- боргу за договором позики, відсотки за договором 31082,92 грн., 3% річних 3048,15 грн., інфляційні збитки 3074,36 грн.

В судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі .

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не подав.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 11.10.2019 року сторони уклали договір позики, згідно якого ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 позику в розмірі 4000 доларів США, строком до 27.12.2019 року. На підтвердження отримання позики відповідачем 11.10.2019 року складено розписку про отримання позики (а.с.27).

Згідно повідомлення НБУ, станом на 20.11.2020 року офіційний курс долара США склав 28,2572 грн. (а.с.16).

Вимога щодо повернення грошових коштів була направлена відповідачу 02.09.2020 року. Однак відповідач на дану вимогу не відреагував.

При укладенні договору сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов: суми позики і строку повернення позики. Договір сторони оформили в письмовій формі. На укладання договору сторони мали вільне волевиявлення і необхідний обсяг цивільної дієздатності. Договір підлягає виконанню обома сторонами.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

ОСОБА_1 позикодавець свої зобовязання за договором виконала, коли передала ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 4000 доларів США.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 свої зобовязання за договором позики не виконав і не повернув позичені на певний строк грошові кошти.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до положень ч.2 ст.1047 ЦКУкраїни на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Верховний Суд України, який у своїй Правовій позиції від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики зазначив, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Частина 1 ст. 1050 ЦК України визначає, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу».

Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст.ст. 625, 1050 ЦК України, які передбачають наслідки порушення договору позичальником, відповідач зобовязаний сплатити позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми позики.

Суд перевірив розрахунки, наведені позивачем щодо 3% річних від суми позики та витрат від інфляції і погоджується з вимогами позивача, що сума 3% річних від суми позики дорівнює 3048 грн. 15 коп., розмір інфляційних витрат складає 3074 грн. 36 коп., відсотки за договором 31082,92 грн.

Оскільки відповідач не надав до суду належних і допустимих доказів щодо повернення боргу позивачці ОСОБА_1 , суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України , з відповідача на користь позивачки слід стягнути 1502 грн. 34 коп. витрат по сплаті судового збору.

керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд

ухвалив

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає АДРЕСА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за АДРЕСА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 150234,23 грн., з яких : сума позики - 113028,80 грн., відсотки за договором - 31082,93 грн., 3% - річних - 3048,15 грн., інфляційні збитки - 3074,36 грн , а також витрати по сплаті судового збору, в сумі - 1502 грн. 34 коп., а всього стягнути 151736 грн.57 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 17.03.2021 року.

Суддя: