Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Будьо В.І.

за участі секретаря судових засідань Пазяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ужгороді цивільну справу за позовом адвоката Рижикова Віталія Геннадійовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Орган опіки та піклування Мукачівського міськвиконкому Закарпатської області, Служба у справах дітей Ужгородської міської ради, Служба у справах дітей Мукачівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи Орган опіки та піклування Мукачівського міськвиконкому Закарпатської області, Служба у справах дітей Ужгородської міської ради, Служба у справах дітей Мукачівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29.09.2011 року між ОСОБА_1 та до ОСОБА_2 був укладений шлюб. Від вищевказаного шлюбу у позивача та відповідача народилась дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 12.05.2017 року рішенням Мукачівського міськрайонного суду шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з матір`ю. Розпорядженням голови Мукачівської районної державної адміністрації від 28.11. 2017 року було встановлено порядок побачень ОСОБА_1 з малолітнім сином. Всупереч вказаному розпорядженню у позивача існують перешкоди в зустрічах з сином. Позивач стверджує, що неодноразові спроби його зустрітись з дитиною, а також спроби працівників органу опіки та піклування ніякого результату не дали. Позивач стверджує, що у нього є всі можливості для належного виховання та забезпечення сина, він регулярно сплачує аліменти і натомість вважає, що відповідач ОСОБА_2 не приймає ніякої участі сина та у витратах на нього, неофіційно працює за кордоном, а отриманий дохід повністю витрачає на свої потреби. З цих підстав позивач вважає за необхідне звернутися до суду з вимогою про визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 08.07.2020 року відкрито провадження у справі, визначено загальний порядок розгляду даної справи.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 03.09.2020 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_4 , зокрема в порядку забезпечення доказів витребувано з Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину кордону ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , 13.05.2014 року у період з 04.03.2017 року по 01.08.2020 та залучено Службу у справах дітей Ужгородської міської ради до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 02.04.2021 року залучено Службу у справах дітей Мукачівської районної державної адміністрації до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

27.04.2021 року представник позивача ОСОБА_5 подала до суду відзив на позову заяву, в якій просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свою правову позицію обґрунтовує тим, що повністю заперечує викладені позивачем обставини. Зазначає, що твердження ОСОБА_1 про регулярну сплату аліментів не відповідає дійсності, оскільки у зв`язку з тиском з боку позивача, погрозами тощо вона звернулася до Мукачівського МВ ДВС та попросила повернути виконавчий лист про стягнення аліментів. Так, постановою державного виконавця від 02.05.2019 року виконавчий лист було повернуто стягувачу і відтак відповідач стверджує, що з травня 2019 року витрати на утримання спільної дитини несе виключно мати. Також відповідач спростовує доводи позивача про неналежний догляд за дитиною, пояснила, що дійсно періодичної виїздить за кордон з метою заробітку для належного матеріального забезпечення дитини. Акцентує увагу на тому, що періодично виїжджала за кордон разом з дитиною, про що позивач був обізнаний та який дав згоду на виготовлення візи та тимчасові багаторазові поїздки дитини за кордон. Коли ж відповідач перебувала за кордоном без дитини, то належний догляд забезпечувала бабуся дитини, яка не чинила жодних перешкод у спілкуванні батька з сином, а навпаки намагалась привити дитині почуття любові та поваги до батька. На даний час дитина проживає разом з матір`ю та бабусею за адресою: АДРЕСА_1 , навчається у 1 класі Станівського ЗЗСО І-ІІІ ступенів Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району. Крім того дитина перебуває на обліку в Станівській АЗПСМ, вчасно отримує всі щеплення. Тому відповідач вважає, що зміна проживання призведе і до зміни навчання, колективу вчителів, учнів, що може негативно вплинути на загальне сприйняття навчального процесу, адаптацію дитини до нового середовища, спричинити стресову ситуацію.

В судове засідання відповідач та її представник не з`явилися, однак подали письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представники третіх осіб Органу опіки та піклування Мукачівського міськвиконкому Закарпатської області, Служби у справах дітей Ужгородської міської ради, Служби у справах дітей Мукачівської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явилися, хоч були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи.

Представник органу опіки та піклування Мукачівської районної державної адміністрації Булеца Н. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення просила врахувати позицію органу опіки та піклування, викладену у відповідному висновку від 29.09.2021 року № 02-26/690.

З огляду на те, що даний позов перебуває у провадженні суду з 30.06.2020 року, враховуючи також, що сторонами висловлено свою правову позицію по суті позову, суд вважає за можливе розглянути спір на підставі наданих письмових доказів.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, судом встановлено наступні обставини.

Предметом даної цивільної справи є визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, позивач ОСОБА_1 ставить вимогу про визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 з підстав, викладених у змісті позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_2 не визнає позовну вимогу з підстав, викладених у відзиві на позов.

Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, інших членів сім`ї та родичів визначений СК України.

Зокрема, особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей визначені главою 13 СК України.

Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 11 Закону України „Про охорону дитинства" , кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

В статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї.

У п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам.

Положеннями ч.ч. 7,8,9 ст. 7 СК України визначено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до принципу ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХЩ789-12) від 27.02.1991 року та набула чинності 27 вересня 1991 року, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування(пункт 1 статті 18 цієї Конвенції. У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння.

Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитини, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, з урахуванням положень Конвенції про права дитини пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток, встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України «Про охорону дитинства». За змістом статей 15,18 вказаного Закону кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків, або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Статтею 14 Закону України „Про охорону дитинства" передбачено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Аналізуючи вищезазначені норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що будь-кто з батьків не наділений пріоритетним правом на проживання з дитиною.

З аналізу вищезазначених норм та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, в рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків.

Згідно ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачена обов`язкова участь органу опіки та піклування при розгляді спору щодо місця проживання дитини. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

В судовому засіданні вивчено доводи обох батьків сприводу доцільності проживання неповнолітнього ОСОБА_3 разом з ними та встановлено наступне.

29.09.2011 року між ОСОБА_1 та до ОСОБА_2 був укладений шлюб.

Від вищевказаного шлюбу у позивача та відповідача народилась дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.05.2017 року рішенням Мукачівського міськрайонного суду шлюб між сторонами було розірвано. Зі змісту копії вказаного рішення встановлено, що питання щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини судом не вирішувалось.

Сторонами підтверджується, що після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з матір`ю.

Розпорядженням голови Мукачівської районної державної адміністрації від 28.11. 2017 року було встановлено порядок побачень ОСОБА_1 з малолітнім сином.

Позивач стверджує, що у нього є труднощі у спілкуванні з дитиною, оскільки такий знаходиться здебільшого на вихованні бабусі в с. Станово, його спроби регулярно бачити сина результатів не дали, в той час як мати не займається дитиною, оскільки періодично знаходиться за кордоном.

Сторона відповідача повністю заперечує вказані обставини та стверджує, що жодних перешкод у спілкуванні батька з сином не створюють.

Надавши правову оцінку доводам сторін, суд приходить до переконання, що всупереч ст. 81 ЦПК України позивач не надав жодних доказів, зокрема актів, складених компетентними органами, які б підтверджували, що відповідач чинила перешкоди у спілкування позивача з дитиною.

Також матеріалами справи спростовано твердження позивача, що дитина постійно знаходиться на вихованні у бабусі, в той час як відповідач перебуває за кордоном.

Так, у відповідь на запит суду Державною прикордонною службою України надано суду відомості, що підтверджують факти періодичного виїзду ОСОБА_2 за кордон. Разом з тим такі містять відомості про те, що періодично відповідач перебувала за межами країни разом з неповнолітнім ОСОБА_6 .

Стороною відповідача надано суду копію заяви ОСОБА_1 від 05.07.2016 року, якою підтверджується, що позивач добровільно надав згоду на виготовлення віз та тимчасових багаторазових поїздок за кордон малолітнього сина ОСОБА_3 , строком з 05.07.2016 року по 05.07.2021 рік. У вказаній заяві сторонами також узгоджено, що відповідач гарантує забезпечити виплату всіх фінансових витрат, пов`язаних з перебуванням дитини за кордоном.

Позивач також стверджує факт належного виконанням ним аліментних зобов`язань.

Натомість відповідач вказує, що виплата аліментів обмежується незначним періодом з 2017 року по квітень 2019 рік. Вказану обставину підтверджує довідкою, виданою № 126/53/649 від 19.05.2019 року.

З копії постанови державного виконавця Халус Є.М. від 02.05.2019 року вбачається, що виконавчий лист № 2/303/2559/16, виданий на виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду про стягнення аліментів повернутий за заявою стягувача від 02.05.2019 року.

Відомостей, письмових доказів про надання позивачем ОСОБА_1 будь-якої матеріальної допомоги на виховання неповнолітнього сина з травня 2019 року по 2021 рік матеріали справи не містять.

Судом також досліджено зміст Висновку № 02-26/690 від 29.09.2021 року, що наданий на вимогу суду органом опіки та піклування Мукачівської районної державної адміністрації про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з одним із батьків. У вказаному висновку органі опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_2 .

У вказаному висновку зазначено, що згідно актів обстежень умов проживання ОСОБА_2 дійсно проживає без реєстрації з малолітнім сином та матір`ю у будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 працює менеджером на заводі у м. Прага Чеська Республіка; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у першому класі Станівської ЗОШ І-ІІІ ст, ОСОБА_7 (бабуся дитини) - пенсіонерка. Сім`я проживає у будинку який залишився їм у спадок після смерті батька, загальною площею 90,5 кв.м., житловою площею 61,5 кв.м. Санітарний стан житла задовільний, будинок повністю газифікований. Є всі комунікації. Ванна кімната облаштована. ОСОБА_8 забезпечений окремою кімнатою, облаштованою як для навчання так і для відпочинку. Має телефон, ноутбук та доступ до інтернету, забезпечений всім необхідним для дистанційного навчання під час карантину. Має самокат та велосипед. Взаємні стосунки в сім`ї доброзичливі, ввічливі, поважають одне одного. Матеріальний стан сім`ї задовільний. У господарстві утримують одну корову, дрібну птицю, домашніх тварин. За господарством рахується 0,86 га землі, з них для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,20 га для ведення особистого селянського господарства 0,66 га.

Відповідно до довідки, виданої дирекцією Станівської ЗОШ І-ІІІ ст, від р. № 13-01/29, ОСОБА_3 дійсно навчається в 1 класі даної школи.

Враховуючи характеристику надану з місця роботи ОСОБА_2 відповідально підходить до доручених завдань, відповідає за організацію трудової діяльності на робочих місцях ділових партнерів, за охорону, прибирання та інші заходи. У неї дуже хороші результати роботи. Вона популярна в колективі. Вільно володіє чеською мовою. Добре поєднує свої службові обов`язки з турботою про сина. Присутність сина в ОСОБА_9 не заважає трудовим обов`язкам.

Згідно заяви про зарплату від 16.04.2021 року (у перекладі з чеської мови на українську) за жовтень 2020 року по березень 2021 року ОСОБА_2 отримувала зарплату у розмірі 23,000 чеських крон на місяць. Крім, того, станом на 11.09.2021 року залишок коштів на рахунку ОСОБА_2 у банку AIR BANK у м. Брно складає 140 058,03 чеських крон.

Згідно характеристики, наданої Верхньокоропецькою сільською радою від № 38 ОСОБА_2 народилася та виросла в селі Станово, Мукачівського району. За роки проживання у селі проявила себе з виключно позитивного боку, зарекомендувала себе як зразкова мама, що підтримує добрі стосунки як у сім`ї, так і в спілкуванні з сусідами та односельцями. Працьовита, товариська, ввічлива. Завжди готова прийти на допомогу. Серед односельчан користується повагою та авторитетом. ОСОБА_10 на даний час працює у Чеській Республіці. За останній час скарг або заяв на ОСОБА_2 у Станівський старостинський округ не надходило.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.10.2018 року ОСОБА_1 має у власності квартиру за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно листа Мукачівської міської ради від 02.11.2020 року № 1582/01-36 стало відомо, що матеріально-побутові умови для виховання та утримання сина за адресою проживання батька є належними.

Згідно довідки військової частини від 30.04.2020 року № 150/53/161/1, ОСОБА_1 отримав дохід з квітня 2019 року по квітень 2020 року у розмірі 330439,43 грн.

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, за місцем роботи характеризується з позитивної сторони. До виконання своїх службових обов`язків ставиться відповідально. Над підвищенням і вдосконаленням свого професійного рівня працює. Ініціативний, дипломатичний. Користується авторитетом серед складу підрозділу, проявляє повагу до старших командирів. Не схильний до вживання алкогольних напоїв.

Розпорядженням голови Мукачівської районної державної адміністрації від 28.11.2017 року № 425, ОСОБА_1 встановлено порядок побачень з сином ОСОБА_8 , однак батько вважає, що не може реалізувати своє право на виховання дитини, у зв`язку з конфліктами з колишньою дружиною та її родиною.

Відповідно до протоколу психологічного обстеження дитини наданого ОСОБА_11 стало відомо, що 16.04.2021 року та 22.04.2021 року було проведено 2 зустрічі з мамою та з дитиною без участі мами, у ході яких були застосовані методики (бесіда) по визначенню психологічного стану та загального психоемоційного фону дитини. Відповідно до наданого висновку - хлопчик щирий, відкритий, комунікабельний, легко встановлює контакт. Психоемоційний стан дитини тривожний, психосоціальний розвиток в межах вікової норми, базові психологічні потреби дитини задовільняються мамою і носять компенсаторний характер, бабуся сприймається в побутово-господарській функціональній ролі. Зовнішній і внутрішній мікроклімат найближчого оточення дитини на даний момент носить сприятливий характер для виховання і розвитку хлопчика та формування його ідентичності. Тривога дитини пов`язана з невизначеністю, нестабільністю ситуації, що склалася. Мама ототожнюється Максимом з джерелом радості, безпеки, спокою та життєвою енергією. Страх того, що може змінитись є переважаючим та блокує інші емоції. Зовнішній баланс дитини дається ціною значної напруги, яка є на межі і може стати ґрунтом для розвитку соматичних дисфункцій. Крім того, за результатами дослідження, до батька у дитини наявні несвідомі невербальні негативні відчуття (страх, дратівливість, злість) спостерігається відсутність емоційного контакту з «забутою» на малюнку фігурою батька, в емоційному світі дитини його не існує.

Питання доцільності визначення місця проживання дитини з одним із батьків було неодноразово винесено на обговорення комісії з питань захисту прав дитини при Мукачівській райдержадміністрації. На засіданнях було заслухано батька ОСОБА_1 , матір ОСОБА_2 , представника батька ОСОБА_4 , представника матері ОСОБА_5 та дитину ОСОБА_3 . Дитина досягла того віку та розвитку, коли його думка може бути врахована у вирішенні питань, що стосуються його долі.

В результаті було встановлено, що обоє з батьків мають дохід, належні умови проживання та можуть забезпечувати потреби дитини.

Діючи в інтересах малолітньої дитини, розуміючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, комісія з питань захисту прав дитини дійшла одноголосного висновку того, що при визначенні місця проживання дитини доцільно врахувати її думку. Найкращі інтереси дитини - основний фактор у винесенні рішення органу опіки та піклування.

Суд вважає висновок № 02-26/690 від 29.09.2021 року, що наданий органом опіки та піклування Мукачівської районної державної адміністрації обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини.
Крім того суд констатує, що Орган опіки та піклування Мукачівської міської ради також подав до суду лист № 1582/а-36 від 02.11. 2020 року, в якому вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

З огляду на вказану норму закону, суд приходить до переконання висновок органу опіки та піклування Мукачівської міської ради № 1582/а-36 від 02.11. 2020 року є недостаньо обґрунтованим, однобічним, такий, що складений без всебічного дослідження всіх фактичних обставин.
Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків.
Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Так, судом встановлено, що обидва батьки працюють, мають належні умови для проживання, позитивно характеризуються за місцем проживання та роботи.
У ч. 2 ст. 24 Конституції України зазначено, що не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Частина 3 ст. 24 Конституції України проголошує, що рівність прав жінки і чоловіка забезпечується: наданням жінкам рівних з чоловіками можливостей у громадсько-політичній і культурній діяльності, у здобутті освіти і професійній підготовці, у праці та винагороді за неї; спеціальними заходами щодо охорони праці і здоров`я жінок, встановленням пенсійних пільг; створенням умов, які дають жінкам можливість поєднувати працю з материнством; правовим захистом, матеріальною і моральною підтримкою материнства і дитинства, включаючи надання оплачуваних відпусток та інших пільг вагітним жінкам і матерям.
В даному випадку суд виходить із висновків, що складені психологом ОСОБА_12 від 23.04.2021 року, в яких зазначено, що «зовнішній і внутрішній мікроклімат найближчого оточення дитини на даний момент носить сприятливий характер для виховання і розвитку хлопчика та формування його ідентичності. Тривога дитини пов`язана з невизначеністю, нестабільністю ситуації, що склалася. Мама ототожнюється Максимом з джерелом радості, безпеки, спокою та життєвою енергією. Страх того, що може змінитись є переважаючим та блокує інші емоції. Зовнішній баланс дитини дається ціною значної напруги, яка є на межі і може стати ґрунтом для розвитку соматичних дисфункцій. Крім того, за результатами дослідження, до батька у дитини наявні несвідомі невербальні негативні відчуття (страх, дратівливість, злість) спостерігається відсутність емоційного контакту з «забутою» на малюнку фігурою батька, в емоційному світі дитини його не існує».

Вказаний висновок психолога не спростований стороною позивача.

Узагальнивши всі вище встановлені факти суд приходить до переконання, що у даному конкретному випадку станом на час розгляду справи, враховуючи висновок органу у справах дітей, висновок псиихолога саме за місцем проживання матері створено безпечне, спокійне та стійке середовище для проживання та виховання неповнолітньої дитини, оскільки такою підтверджено з посиланням на докази, що нею вживаються всі необхідні заходи для створенні для сина якнайкращих умов для всебічного розвитку, чого не доведено позивачем по справі.
Тому суд з метою забезпечення «якнайкращих інтересів дітей», детально вивчивши всі докази, врахувавши різноманітні чинники, які можуть вплинути на інтереси дитини, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст.12, 13, 133, 137, 141, 247,258, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, ст. ст. 24,56,104,105,110, 160, 161,180-184, 191СК України, суд,-

УХВАЛИВ :
В задоволенні позову адвоката Рижикова Віталія Геннадійовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Орган опіки та піклування Мукачівського міськвиконкому Закарпатської області, Служба у справах дітей Ужгородської міської ради, Служба у справах дітей Мукачівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини відмовити.
Учасники судового процесу:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , іпн: НОМЕР_1 .
Представник позивача: ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_5 , іпн: НОМЕР_2 .
Представник відповідача: ОСОБА_5 , 88000, м. Ужгород, вул. Фединця, 23, оф. 9, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 21/891 від 18.03.213 року.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Мукачівського міськвиконкому Закарпатської області, 89600, м. Мукачево, пл. Духновича, 2.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Ужгородської міської ради, 88000, м. Ужгород, пл. Поштова, 4, каб. 404.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Мукачівської районної державної адміністрації, 89000, м. Мукачево, вул. Штефана Августина, 21.
Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: В.І.Бедьо