Справа № 691/208/19
Провадження № 2/691/36/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 березня 2021 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судового засідання Зорі А.С., розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця у розмірі 19975,31 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_3 04.12.2013 року звернувся до ПриватБанку з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву № б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 13800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_3 свої зобов'язання по договору надання банківських послуг не виконав і внаслідок невиконання ним взятих на себе зобов'язань має заборгованість. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер. Позивачем 09.03.2016 року була направлена претензія кредитора до Городищенської державної нотаріальної контори. 08.07.2016 отримано відповідь від Городищенської нотаріальної контори. Згідно паспортних даних ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_3 , вбачається що відповідачі зареєстровані за однією адресою де був зареєстрований померлий, а саме АДРЕСА_1 , а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вважаються такими, що фактично прийняли спадщину. 15.12.2018 року до спадкоємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред'явив свої вимоги, але ніяких дій не було вчинено. Станом на дату смерті заборгованість позичальника ОСОБА_3 перед банком за кредитним договором № б/н від 04.12.2013 року становить 19975,31 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з 16114,05 грн. - тіла кредита, 3661,26 грн. - процентів за користування кредитом, 200,00 - нарахованої пені. У зв'язку з невиконанням відповідачами своїх зобов'язань як спадкоємця після смерті ОСОБА_3 , позивач звернувся до суду.

Представник позивача АТ "ПриватБанк" у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо винесення судом заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки, підтверджено рекомендованим листом з повідомленням. Причини неявки відповідачі суду не повідомили. Клопотання про відкладення судовго засідання не внесено. Відзиву на позовну заяву, заперечень щодо позовних вимог, до суду не надійшло.

Суд, з урахуванням положень ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, судове рішення.

Розгляд справи відбувається за відсутності учасників судового процесу.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з ч.2 ст.247 ЦПК України. Так, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

04.12.2013 року між банком та ОСОБА_3 було підписано договір б/н та останній отримав кредит у розмірі 13800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість за вказаним кредитним договором внаслідок невиконання взятих на себе зобов'язань, перед позивачем складає 19975,31 грн. (16114,05 грн. - тіло кредиту, 3661,26 грн. - проценти за користування кредитом, 200,00 - нараховано пені).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов'язання виконати боржником обов'язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

За змістом ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно свідоцтва про смерть від 24.07.2015 року, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За нормами ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.

За даними Городищенської нотаріальної контори після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрито спадкову справу № 1/2016. При зверненні до нотаріальної контори, спадкоємця померлого буде повідомлено про вимогу банків.

Відповідно до вимог ч.3 ст.1296 ЦК України вбачається, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

На підставі вказаних обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які є спадкоємця за законом, є законними, обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі, а тому з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сума боргу у розмірі 19975,31грн..

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, та стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 1921 грн..

Керуючись ст. ст. 280 - 282 ЦПК України,ст. ст. 526, 527, 530, 599, 608, 631, 1054, 1218, 1219, 1268 ЦК України, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, ст. ст. 2, 4 - 8, 10 - 13, 18, 76, 89, 258, 259, 265, 268, 273, 284, 285, 289, 352 - 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк", юридична адреса: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, , заборгованість за кредитним договором в розмірі 19975 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) грн. 31коп., яка складається з: 16114,05 грн. - тіло кредиту, 3661,26 грн. - проценти за користування кредитом, 200,00 - нараховано пені, та судові витрати в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00коп., за сплату судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений на підставі ч.3, ч.4 ст.284 ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення/отримання рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.

Суддя Л. П. Синиця