Провадження №2/932/2352/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 січня 2021 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.

за участю секретаря: Батіщевої К.С.

розглянувши у позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська у серпні 2019 року надійшла вищезазначена позовна заява яка, після повторного автоматизованого розподілу, була передана для розгляду судді Цитульському В.І. та яким 04.08.2020 прийнято справу до свого провадження та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.11.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 28.01.2021 вирішено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач не з`явився, про причини не явки суд не повідомив. Був повідомлений про дату судового засідання за допомогою поштового зв`язку та оголошення на веб сайті «Судова влада України».

Стислий виклад позиції позивача зазначеної у позові.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 батьками якого записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.10.2013 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 у зв`язку з чим відкрито виконавче провадження. З огляду на те, що ОСОБА_2 не сплачує аліменти, у зв`язку з чим накопичилась заборгованість у значній сумі, позивач вважала за необхідне звернутися до суду з даним позовом в якому просила суд заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 98 376, 25 грн. та неустойку у розмірі 787 448,47 грн. Розрахунок неустойки проведено за період вересень 2013-липень 2019 року.

Фактичні обставини встановлені судом.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 батьками якого записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1

25.10.2013 Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська по справі №200/13171/13 було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 , щомісяця, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 19.09.2013 до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку.

Згідно з копією постанови державного виконавця Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 19.11.2013 відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №200/13171/13.

Відповідно до копії розрахунку заборгованості складеного державним виконавцем Шевченківського ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Сапаровою А.С. та ОСОБА_4 борг ОСОБА_2 у виконавчому провадженні відкритому на виконання виконавчого листа №200/13171/13 становить 98 376,25 грн.

Позивачем надано розрахунок пені.

Норми права, що застосував суд.

Щодо стягнення заборгованості за сплатою аліментів.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначається законом, зокрема ст.ст.79-91, 194-197 СК України та статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження».

У разі неможливості стягнення аліментів із заробітної плати чи інших доходів боржника протягом трьох місяців підряд, якщо боржник не працює і не одержує доходів, стягнення звертається на майно боржника.

Розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості по аліментах і повідомити про нього стягувача і боржника.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках.

Спір щодо розміру заборгованості (не спір про стягнення заборгованості) із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 447 ЦПК).

Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувались у зв`язку з розшуком платника аліментів, вони мають бути сплачені за весь минулий час.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а в разі спору - судом (ч.4 ст. 195 СК України).

Стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду сімейне законодавство (ч.3 ст. 194 СК України) передбачає лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника (ст. 187 СК України).

У даному випадку стягнення аліментів на утримання дитини відбувалося за рішенням суду, у зв`язку з чим та враховуючи вищезазначені приписи законодавства, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення/оскарження суми у межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів.

Щодо стягнення пені.

Відповідно до ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Як роз`яснено у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Згідно з висновком до якого дійшла колегія суддів КЦС/ВС у постанові від 20.07.2020 прийнятій за результатами розгляду справи №362/4462/16-ц (61-10968св19), відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо.

Відповідно до висновку до якого дійшла колегія суддів ВП/ВС у постанові від 03 квітня 2019 року прийнятій за результатами розгляду справи № 333/6020/16-ц , пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Оцінка суду.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги розрахунок розміру пені наведений у позові який відповідає формулі вирахування зазначеній у постанові ВП/ВС від 03 квітня 2019 року прийнятій за результатами розгляду справи № 333/6020/16-ц та враховуючи не надання доказів відповідачем щодо відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме:

-вимога про стягнення заборгованості по сплаті аліментів не може бути задоволена з огляду на те, що для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення/оскарження суми у межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів;

-вимога про стягнення пені підлягає задоволенню у розмірі визначеному ч.1 ст.196 СК України тобто не більше 100 відсотків заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, іпн: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м.Дніпропетровська, громадянки України, адреса проживання: АДРЕСА_1 , пеню зі сплати аліментів присуджених за рішенням суду у справі №200/13171/13 за період з вересня 2013 року по липень 2019 року у розмірі 98 378 (дев`яносто вісім тисяч триста сімдесят шість) грн. 25 коп.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду складено та підписано 28.01.2021

Суддя В.І.Цитульський