Справа № 466/9948/21 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/811/3881/21 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м.Львів

Справа № 466/9948/21

Провадження № 22ц/811/3881/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова, постановлену у м. Львові 28 жовтня 2021 року у складі судді Свірідової В.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи - Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, про зобов`язання знести самочинно збудований об`єкт, -

встановив:

26 жовтня 2021 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернувся до суду з цим позовом та подав заяву про забезпечення позову. В обґрунтування заяви посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. Просить заборонити ОСОБА_3 та третім особам виконувати будівельні роботи на будівництві індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 28 жовтня 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено. З метою забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові, про зобов`язання знести самочинно збудований об`єкт, заборонено ОСОБА_3 (відповідачу за позовом) та третім особам виконувати будівельні роботи на будівництві індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 .

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_3 . В апеляційній скарзі посилається на те, що вважає ухвалу незаконною, такою що підлягає скасуванню, а позов про зобов`язання знести самочинно збудований об`єкт - завідомо безпідставним, оскільки при розгляді клопотання про забезпечення позову було порушено норми процесуального права. Вказує, що у нього є всі підстави здійснювати будівництво (капітальний ремонт) за адресою: АДРЕСА_1 на належній йому земельній ділянці. Зазначає, що позивач є лише суміжним землевласником і виконання таких робіт жодним чином не порушує її права та інтереси; натомість, заборона здійснювати капітальний ремонт, фактично позбавляє його житла.

23 грудня 2021 року ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 подали клопотання про відкладення розгляду справи з причини, що представник позивача ОСОБА_4 зайнятий у іншій справі, а інший представник - адвокат Галишин С.О. не ознайомився з матеріалами справи. Колегія суддів визнала причини неявки представників позивача в судове засідання неповажними та відхилила зазначене клопотання, оскільки у попередньому судовому засіданні, у якому оголошено перерву, позивач та її представник надали пояснення, дата і час судового засідання ( 9 година 30 хвилин 23 грудня 2021 року) узгоджені із учасниками судового процесу в судовому засіданні 9 грудня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Згідно з ч. 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Встановлено, що 26 жовтня 2021 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подав позовну заяву ОСОБА_2 та заяву про забезпечення позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 26 жовтня 2021 року головуючим у справі визначено суддю Невойта П.С. Справі присвоєно єдиний унікальний номер - 466/9948/21.

Заяву про забезпечення позову передано судді Невойту П.С. згідно протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 26 жовтня 2021 року.

На підставі подання помічника судді від 27 жовтня 2021 року заступником керівника апарату суду цього дня видано розпорядження № 438, згідно з яким призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями через хворобу судді Невойта П.С. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи заяву про забезпечення позову передано судді Свірідовій В.В., повторний автоматизований розподіл справи не проводився, головуючим у справі є суддя Невойт П.С.

Оскаржувана ухвала про забезпечення позову у справі № 466/9948/21 постановлена Шевченківським районним судом м.Львова у складі судді Свірідової В.В. на підставі матеріалів заяви про забезпечення позову, про що зазначено у цій ухвалі.

При визначенні обґрунтованості заяви про забезпечення позову суд повинен враховувати, чи існує очевидна загроза порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову, чи доведено позивачем наявність у неї таких прав та, що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер. Під час оцінки такої співмірності необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленим вимогам, необхідність застосування заходів забезпечення позову.

До заяви про забезпечення позову не долучено позовної заяви, а справа не перебувала у провадженні судді Свірідової В.В.

Частиною 1 ст. 33 ЦПК України передбачено, що визначення судді для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою.

Згідно з п. 2.3.44. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України 26.11.2010 № 30 (зі змінами №18 від 11 червня 2021 року), раніше визначеному в судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу) передаються, зокрема, заяви про забезпечення позову.

Пунктом 2.3.50. Положення передбачено, що винятково у разі, коли суддя (судді) у передбачених законом випадках не може (не можуть) продовжувати розгляд справи, невирішені судові справи передаються для повторного автоматизованого розподілу за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду (особи, яка виконує його обов`язки), що додається до матеріалів справи.

Аналіз вищенаведених норм Положення дає підстави для висновку, що у разі відсутності головуючого у зв`язку з довготривалою хворобою, на повторний автоматизований розподіл передається справа, а не заява, яка є частиною справи.

Чинний цивільний процесуальний закон не містить положень про виділення із матеріалів цивільної справи окремих заяв, передбачено лише роз`єднання позовів.

Для забезпечення дотримання процесуального строку розгляду заяви про забезпечення позову при неможливості її розгляду у такий строк визначеним у встановленому порядку складом суду, повторному автоматизованому розподілу підлягала справа, а не окрема заява.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала Шевченківського районного суду м. Львова від 28 жовтня 2021 року постановлена неповноважним складом суду.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та, що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленим вимогам, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні бути реалізовані лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом заявленого ОСОБА_2 позову є вимоги про знесення об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено, що виконання робіт здійснюється на земельній ділянці, яка придбана ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 2 липня 2013 року для обслуговування житлового будинку за цією адресою.

Також, на підставі договору купівлі-продажу від 30 травня 2012 року відповідачем придбано житловий будинок за вказаною адресою.

На проведення капітального ремонту будинку відповідач оформив дозвільні документи.

З урахуванням встановленого, колегія суддів прийшла до висновку, що позивачем не доведено наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову у виді, який просить застосувати позивач, - заборони ОСОБА_3 та третім особам виконувати будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відсутні будь-які докази на підтвердження наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Таким чином, відсутні підстави для заборони відповідачу виконувати будівельні роботи на належній йому земельній ділянці.

З урахуванням встановленого, колегія суддів прийшла до висновку, що подана позивачем заява не містить обґрунтованих посилань, а матеріали заяви - відповідних доказів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тому відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Виходячи з аналізу наявних у справі доказів щодо їх достовірності, допустимості кожного окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності; колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу належить скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про забезпечення позову.

Керуючись: ст. ст. 149, 153, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 28 жовтня 2021 року скасувати та прийняти нове рішення про відмову у забезпеченні позову.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду

Повний текст постанови складено 28 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді