Справа № 362/4359/20
Провадження № 2/362/719/21
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2021 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Лущик Т.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника третьої особи Черепахіної А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Васильківської районної державної адміністрації про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею і відповідачем.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Зазначила, що шлюб існує лише формально та його збереження неможливе, оскільки у неї відсутні спільні інтереси з відповідачем, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги, у тому числі у зв`язку із вчиненням чоловіком стосовно неї домашнього насилля.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позов та просили задовольнити його вимоги з викладених у заяві підстав.

Відповідач в судовому засіданні визнав позов та пояснив, що також бажає розірвати шлюб із позивачкою.

Представник третьої особи в судовому засіданні поклалась на розсуд суду.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.03.2021 року, закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Васильківської районної державної адміністрації в частині позовних вимог про визначення місця проживання дітей, на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України, у зв`язку із відсутністю предмет спору щодо заявлених вимог про визначення місця проживання дітей.

Окремо, суд також звертає увагу і наголошує на тому, що факт відсутності спору щодо проживання дітей чітко і зрозуміло відображено за змістом позовної заяви в абзаці першому другої сторінки позову (а.с. 2), а тому закриття провадження по справі в частині зазначених вимог, слід вважати правильним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Вислухавши вступне слово учасників процесу та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків.

09 серпня 2003 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис за № 1526, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 09 серпня 2003 року (а.с. 10).

Сторони є батьками дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідними Свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 від 02 червня 2005 року, серії НОМЕР_3 від 12 липня 2006 року, серії НОМЕР_4 від 17 листопада 2017 року та серії НОМЕР_5 від 29 листопада 2017 року (а.с. 16, 17, 18, 19).

Позивач бажає розірвати шлюб, а відповідач проти цього не заперечує.

Клопотань про надання строку для примирення не заявлено.

Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки із змісту позовної заяви та власних пояснень сторін, наданих особисто під час розгляду справи в судовому засіданні, встановлено, що шлюб між сторонами має формальний характер та сторони бажають його розірвати, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що має істотне значення.

Норми статті 206 ЦПК України передбачають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Норми частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України передбачають, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи;

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, відповідачем подано письмове клопотання від 30 жовтня 2020 року про зменшення розміру судових витрат на правову допомогу.

Зокрема, суд погоджується з доводами відповідача про необґрунтованість та неспівмірність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правову допомогу позивача з реальним обсягом такої допомоги у суді та часом, витраченим на надання таких послуг (складністю справи, виконаних адвокатом робіт по написанню позову, який було залишено судом без руху через його невідповідність вимогам статей 175 і 177 ЦПК України, незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки позовної заяви), критерію реальності таких витрат.

Як наслідок, з урахуванням вимог статті 137 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 159 гривень 20 копійок.

Тобто, з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок за вимогами немайнового характеру про розірвання шлюбу та витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 159 гривень 20 копійок, а всього 1 000 гривень 00 копійок.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 21, 24, 56, 105, 110 112 СК України, ст. ст. 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 95, 133, 141, 197, 198, 206, 258, 259, 263 265, 273 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , який зареєстровано 09 серпня 2003 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис за № 1526 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1 000 (одну тисячу) гривень 00 копійок у відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий

Дата складення повного рішення суду 12 березня 2021 року.