Справа № 657/1512/20

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.03.2021 року Каланчацький районний суд Херсонської області
в складі головуючого судді Ковальчук О.В.,
за участю секретаря Шахової О.В.,
за участю представника відповідача Кушнеренко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 36 807,42 грн.,
Позивач Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 15 липня 2013 року у розмірі 36 807,42 грн., яка складається з наступного: 27 203,09 грн. заборгованість за тілом кредиту в тому числі простроченому та 9 604,33 грн. заборгованість за простроченими відсотками та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102 грн..
Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 15.07.2013 року.
Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами Договір про надання банківських послуг, що підтверджується надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та Банком підписом у заяві. Заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були наданні йому для ознайомлення в письмовій формі.
Копія «Умов та правила надання банківських послуг» та «Тарифів Банку» додаються до позовної заяви, а з метою підтвердження їх відповідності також надається копія наказу Банку про їх затвердження.
Банк вважає, що підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору.
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 2.1.1.2.3 Договору, на підставі яких Відповідач при укладенні Договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку.
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в зв`язку з чим станом на 21 вересня 2020 року виникла заборгованість в сумі у розмірі 36 807,42 грн., яка складається з наступного: 27 203,09 грн. заборгованість за тілом кредиту в тому числі простроченому та 9 604,33 грн.
Ухвалою суду від 27 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження.
Представник позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, однак при зверненні до суду з позовом надав клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.
Представником відповідача ОСОБА_2 , у встановлений судом строк, надано відзив на позов в якому позов не визнає в повному обсязі та просить відмовити в його задоволенні. Зазначає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого відповідачу кредитного ліміту та узгоджені сторонами умови надання кредитного ліміту. За таких обставин, не можливо перевірити розмір нарахованого суми боргу, процентів та штрафних санкцій. Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником. Крім того, вказує, що в супереч вимогам ст. 1071 ЦК України з рахунку відповідача безпідставно та без його згоди списані кошти в сумі 33 000 грн. та особисто погашено позивачем коштів на суму 53 653,59 грн., при цьому позивачем було використано лише 37 661,38 грн. Таким чином, Банком безпідставно списано з рахунку відповідача більшу суму коштів ніж ним використано. Поряд з цим, Банком безпідставно встановлено процентну ставку, оскільки у заяві позичальника процентна ставка не встановлена.
Акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» надано відповідь на відзив в якому зазначено, що дії Банку є правомірними, оскільки з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що споживач частково сплачував заборгованість, тому і виник борг в сумі 36 807,42 грн. по вказаному кредитному договорі.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Заявляючи позовні вимоги Банк вказує, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 15.07.2013 року.
Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами Договір про надання банківських послуг, що підтверджується надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та Банком підписом у заяві. Заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були наданні йому для ознайомлення в письмовій формі.
На підтвердження умов кредитування АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копію анкети-заяви відповідача ОСОБА_1 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості та копію довідки про умови кредитування з використанням кредитної.
Разом з тим, вказані документи не підтверджують умов кредитування.
Як вбачається з матеріалів справи, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису ОСОБА_1 .
Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію та не містить даних про умови кредитування.
03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом АТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17).
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що за відсутності належних та допустимих доказів погодження умов договору, АТ «КБ «ПриватБанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
З урахуванням зазначеної позиції Великої Палати Верховного Суду АТ «КБ «ПриватБанк» має право виключно на повернення сум фактично отриманих коштів.
Оскільки розмір процентів за користування кредитними коштами не був погоджений між сторонами договору, у АТ «КБ «ПриватБанк» відсутні підстави для їх нарахування за визначеними ним ставками.
Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Однак, вимоги, щодо стягнення тіла кредиту також не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Частиною першою статті 1066 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка.
Відповідно до частини третьої статті 1066 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.
Згідно з частиною другою статті 1071 ЦК України грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.
Відповідно до пункту 1.38статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів» списання договірне - списання банком з рахунка клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом, або згідно з умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.
Платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб (пункт 26.1статті 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів»).
Згідно з пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженоїпостановою Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22(далі - Інструкція), кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.
Банк обумовлює своє право на здійснення договірного списання за дорученням платника з його рахунку в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг (пункт 6.1 Інструкції).
Згідно з пунктом 6.4 Інструкції договір має містити інформацію, яка потрібна для належного виконання банком доручення платника, зокрема: умови, за якими банк повинен здійснити (здійснювати) договірне списання; номер рахунку платника, з якого має здійснюватися договірне списання; назву отримувача; номер і дату договору з отримувачем, яким передбачене право отримувача на договірне списання коштів з рахунку платника; перелік документів, які отримувач має надати банку, що обслуговує платника (якщо вони передбачені в договорі).
Якщо кредитором за договором є банк, що обслуговує платника, то право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію, яка потрібна банку для списання ним коштів з рахунку платника. Банк, що обслуговує платника, здійснюючи на підставі договору банківського рахунку або іншого договору про надання банківських послуг договірне списання коштів з рахунку платника, оформляє меморіальний ордер, у реквізиті «Призначення платежу» якого зазначає номер, дату договору, яким передбачено можливість застосування договірного списання (пункт 6.5 Інструкції).
В силу статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Як вбачається з розрахунку, Банком здійснювалося позадоговірне списання коштів з карткового рахунку відповідача. При цьому, відповідач ОСОБА_1 не надавав банку згоду на списання грошових коштів з його карткового рахунку.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані ОСОБА_1 Умови та Правила, відсутність в заяві-анкеті домовленості сторін щодо права ПАТ КБ «ПриватБанк» на списання грошових коштів з рахунків позивача, надані банком витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з позивачем договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
З огляду на викладене, в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264,265, 268 ЦПК України, суд
В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення суду апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського,1 Д, адреса для листування: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_1 .

Суддя: Ковальчук О. В.