Провадження № 2/522/756/21
У Х В А Л А

03 березня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді - Науменко А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Звонецької І.М.,

розглянувши матеріали цивільної справи в частині зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Приморським районним судом м. Одеси під головуванням судді Науменко А.В. слухається цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Ухвалою суду від 15 вересня 2020 року провадження по справі відкрито.

13 жовтня 2020 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, яка 01 грудня 2020 року прийнята судом, та постановлено справу розглядати за правилами загального позовного порядку із проведенням підготовчого судового засідання о 10 годині 40 хвилин «21» грудня 2020 року.

21 грудня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 03 лютого 2021 року.

У судове засідання 03 лютого 2021 року позивач та представник позивача за зустрічним позовом не з`явились.

02 лютого 2021 року до суду надійшла заява представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Гареєва Є.Ш. про відкладення розгляду справи у зв`язку із участю у іншому судовому засіданні у Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області, як представника іншої особи по іншій справі.

У судове засідання 03 березня 2021 року позивач та представник позивача за зустрічним не з`явились. 02 березня 2021 року адвокат Гареєв Є.Ш. подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із його участю у іншому судовому засіданні у Суворовському районному суді м. Одеси як представника іншої особи та по іншій справі.

В судове засідання 03 березня 2021 року, з`явився відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 ,- наполягав на продовженні розгляду справи.

Судом встановлено, що позивач та представник позивача за зустрічним позовом не з`явились у судові засідання з неповажних причин.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суду своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Крім того, враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, що позивач не з`являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу, зловживає своїми процесуальними правами.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду (другої підряд). Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 р.). При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2ст. 257 ЦПК України).

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз`яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.

Суд вказує, що представником позивача не доведена поважність та пріоритет участі у інших судових процесах у судах першої інстанції по іншим справам.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду.

Вказана правова позиція викладена у справі № 658/1141/18 Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду.

Крім того, Верховний суд у постановах від 21 жовтня 2019 року у справі № 756/15271/17 та від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19, вказав, що за змістом пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд роз`яснив, що з аналізу змісту пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач та його представник за зустрічним позовом, затягують розгляд справи, подаючи заяви про відкладення розгляду справи, чим позбавлено суд можливості постановити рішення по суті заявлених вимог. Таким чином неявка позивача та представника за зустрічним позовом перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, що позивач та представник за зустрічним позовом повторно не з`явились у судове засідання та не подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, розумний строк розгляду справи сплинув, суд приходить до висновку, що вищевказана зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 210, 223, 247, 257, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: А.В. Науменко

Повний текст ухвали виготовлено 09 березня 2021 року.

Суддя: А.В. Науменко

03.03.2021