Справа № 456/5373/20
Провадження № 2/456/269/2021
РІШЕННЯ

іменем України

01 березня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Дулібська сільська рада Стрийського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить визнати за нею право власності на гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 21,0 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 . В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що її батьком ОСОБА_3 у 2000-х роках було побудовано гараж, який розташований в с.Дуліби Стрийського району Львівської області. Згідно рішення виконкому Дулібської сільської ради Стрийського району Львівської області № 99 від 31.07.2007р. вказаному гаражу присвоєно адресний номер, а саме гараж АДРЕСА_2 . На підставі договору оренди земельної ділянки № 547 від 21.12.2007 року, батькові позивача ОСОБА_3 було надано в оренду земельну ділянку площею 0,0025 га під гаражне будівництво. На підставі висновку відділу містобудування та архітектури Стрийської райдержадміністрації від 07.02.2008 року №18а, плану розміщення будівель від 07.02.2008 року та поданої заяви ОСОБА_3 , виконком Дулібської сільської ради виніс рішення № 19 від 29.02.2008 року, яким вирішив легалізувати побудований гараж розміром 3,80х6, АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , який на день смерті проживав і був зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 та разом з ним за вказаною адресою на момент смерті були зареєстровані: його дружина - відповідач по справі ОСОБА_2 , 1955 р.н., позивач ОСОБА_1 , 1981 р. н. та онука ОСОБА_4 , 2003 р.н. До складу спадкового майна входить гараж № НОМЕР_1 , що розташований по АДРЕСА_1 , який позивач має намір успадкувати та оформити спадщину в порядку спадкування за законом. Третіх осіб та інших спадкоємців, які б претендували на спірний гараж не має, оскільки відповідач ОСОБА_2 на належну їй частку спадкового майна не претендує, про що свідчать її відмова посвідчена секретарем Дулібської сільської ради Стрийського району Львівської області від 06.10.2020 року. Позивач звернулась до Стрийської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , однак їй було відмовлено у його видачі у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи, оформлені відповідно до чинного законодавства та порекомендовано звернутись до суду. Просить позов задоволити.

Позивач та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає в повному обсязі та не заперечує щодо його задоволення.

Представник третьої особи Дулібської сільської рада Стрийського району Львівської області в судове засідання не з`явився, однак до суду подав заяву про розгляд справи без його участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи з наступного.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст.1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №6 від 11.07.2019 року вбачається, що 25.06.2002 року у виконавчому комітеті Дулібської сільської ради Стрийського району Львівської області зареєстрували шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 Стрийським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Львівської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З договору оренди земельної ділянки №547 від 21.12.2007 року вбачається, що Дулібська сільська рада на підставі рішення сесії №429 від 21.12.2007 року надає ОСОБА_3 в оренду земельну ділянку, яка знаходиться на території Дулібської сільської ради під гаражне будівництво площею 0,0025 га.

Рішенням виконавчого комітету Дулібської сільської ради Стрийського району Львівської області №99 від 31.07.2007 року присвоєно адресний номер гаражу, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

З рішення виконавчого комітету Дулібської сільської ради Стрийського району Львівської області №19 від 29.02.2008 року вбачається, що виконавчим комітетом Дулібської сільської ради Стрийського району Львівської області вирішено легалізувати самочинно побудований гараж розміром 3,80х6,55м ОСОБА_3 в с.Дуліби.

З довідки № 847 виданої виконавчим комітетом Дулібської сільської ради Стрийського району Львівської області 03.12.2020 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , який на день смерті проживав і був зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 . Разом з ним за вказаною адресою на момент смерті були зареєстровані: дружина ОСОБА_2 , 1955 року народження, дочка ОСОБА_1 , 1981 року народження, онука ОСОБА_4 , 2003 року народження.

З довідки № 815 виданої виконавчим комітетом Дулібської сільської ради Стрийського району Львівської області від 04.12.2020 року вбачається, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в Дулібській сільській раді заповіту не посвідчував.

Із заяви про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_2 , посвідченої секретарем Дулібської сільської ради Стрийського району Львівської області Опришко О.М. 06.10.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 відомо про відкриття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та про належність їй частки у цій спадщині. Однак спадщина нею не прийнята, на належну їй частку на спадкове майна не претендує, відмовляюся на користь дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В суд за продовженням терміну вступу в спадщину звертатися не буде.

З технічного паспорта на гараж № НОМЕР_1 , який знаходиться в АДРЕСА_1 , виготовленого Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 28.09.2020 року на замовлення ОСОБА_1 вбачається, що загальна площа гаражу «А-1» - 21,0 кв.м.

Згідно звіту про проведення технічного обстеження виготовленого Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 04.11.2020 за результатами проведеного технічного обстеження гаража № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.

З відповіді Стрийської державної нотаріальної контори №193/02-14 від 14.02.2020 року вбачається, що у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на гараж № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , не можливо.

Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ,є його дочка ОСОБА_1 .

Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно зі ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Обставин, які б вказували, що на спірне майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено.

Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ч.3.1). Окрім того, зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.

Судом встановлено, що реалізувати своє законне право спадкування в позасудовому порядку позивач не змогла, так як відсутні оригінали правовстановлюючих документів про право власності на гараж, позивач вчинила усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від неї причин у видачі такого їй було відмовлено.

Таким чином, проаналізувавши зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо, їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини, що свідчать про те, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 206, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на гараж № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя С. С. Сас