Справа № 357/9753/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю. , при секретарі Бутова Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області Білоцерківський відділ обслуговування громадян № 2, про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні померлого чоловіка,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана заява, в якій заявник просить суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1 однією сім`єю по день смерті ОСОБА_2 , а також факт перебування ОСОБА_1 на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заява обґрунтована тим, що з 02.10.1987 року заявник перебувала з чоловіком у зареєстрованому шлюбі, вони вели спільний побут, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. У 2002 році заявник досягла пенсійного віку, а в 2004 році стала на облік та почала отримувати пенсію, її чоловік теж почав отримувати пенсію у 2004 році. Пенсія чоловіка на той час була майже в п`ять разів вища за пенсію заявника. Вказує, що вони були зареєстровані за різними адресами, але проживали разом без реєстрації. ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловік помер. Зазначає, що доходи чоловіка були постійним і основним засобом для існування. Посилаючись на необхідність встановлення даного факту для оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, заявник просить суд встановити факт перебування її на утриманні чоловіка та їх спільного проживання.

19.08.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано на розгляд судді Цуранова А.Ю.

27.08.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, справу призначено до розгляду, витребувано від ГУ ПФУ у Київській області відомості про пенсію ОСОБА_2 та ОСОБА_1

30.09.2021 року та 14.12.2021 року на адресу суду надійшли витребувані документи.

28.12.2021 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує та просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію по інвалідності, розмір якої станом на квітень 2021 року становить 2 200 грн., що підтверджується довідкою ГУ ПФУ у Київській області № 8749/05-16 від 22.09.2021 року, довідкою про доходи № 897017 від 05.08.2021 року та пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 від 19.11.2002 року.

З 02.10.1987 року ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу Ленінської сільської ради Сквирського району Київської області серії НОМЕР_2 від 02.10.1987 року, актовий запис № 4.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 06.04.2021 року, виданим Білоцерківським міськрайонним відділом ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 999.

Згідно з копією довідки про доходи пенсіонера ОСОБА_2 № 533/Р-д, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області 13.12.2021 року, ОСОБА_2 перебував на обліку та отримував пенсію по інвалідності, розмір якої станом на квітень 2021 року становив 11 922,20 грн.

Згідно з копією листа старости с. Томилівка Білоцерківської міської ради Дідика Павла № 29 від 21.04.2021 року, Управління адміністративних послуг БМР не має можливості видати довідку та акт на підтвердження факту спільного проживання заявника з покійним чоловіком, за відсутності визначених чинним законодавством повноважень на видачу такого змісту довідок.

Відповідно до копії довідки ДОП Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області рядового поліції Віталія Федоренка від 21.04.2021 року, за наслідками звернення ОСОБА_1 проведено перевірку та встановлено, що ОСОБА_1 після того як 24.04.2004 року з чоловіком придбала будинок АДРЕСА_1 , почала проживати за цією адресою.

В матеріалах справи містяться письмові свідчення ОСОБА_3 , в яких зазначено, що є сусідкою ОСОБА_1 , яка дійсно з квітня 2004 року проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_2 до дати його смерті за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 письмово засвідчила, що її сусідка ОСОБА_1 проживає на даний час та постійно проживала з квітня 2004 року зі своїм чоловіком ОСОБА_2 за спірною адресою до 01.04.2021 року.

Згідно з копією акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_2 від 22.09.2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає у власному будинку по АДРЕСА_1 , спільно зі своєю дружиною, яка є пенсіонеркою.

В матеріалах справи наявні копії наступних документів: пенсійне посвідчення ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 від 19.11.2002 року; пенсійне посвідчення ОСОБА_2 серії НОМЕР_5 від 21.09.2016 року; посвідчення інваліда війни ОСОБА_2 серії НОМЕР_6 ; договір дарування від 20.04.2004 року про прийняття в дар ОСОБА_2 жилого будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , реєстровий № 2-795; витяг Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації № 3598559 від 17.05.2004 року про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на зазначене нерухоме майно; договір дарування від 11.08.2004 року про прийняття в дар ОСОБА_1 квартири за адресою: АДРЕСА_2 , реєстровий № 1-3760; витяг Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації № 4524981 від 23.08.2004 року про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на зазначене нерухоме майно.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України (справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення) суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються: зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на момент смерті чоловіка ОСОБА_2 була непрацездатного віку та одержувала від померлого годувальника допомогу, оскільки розмір його пенсії значно перевищував розмір її пенсії, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, що свідчить про факт перебування її на утриманні померлого чоловіка.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність встановлення факту перебування заявника на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_2 є чоловіком ОСОБА_1 , що вбачається з матеріалів справи та не оспорюється заінтересованою особою.

З матеріалів справи вбачається, що померлий зі своєю дружиною були зареєстровані в різних місцях, однак суд зауважує наступне.

Відповідно до частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання та місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 хоч і була зареєстрована у м. Біла Церква, але фактично з 2004 року разом зі своїм чоловіком проживала за однією адресою по АДРЕСА_1 по день смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про достатність наявних у справі доказів на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті останнього.

Встановлення даних фактів має для заявника юридичне значення і потрібне для оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Керуючись ст. 4, 81, 265, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні померлого чоловіка - задовольнити повністю.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по АДРЕСА_1 , однією сім`єю по день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СуддяА. Ю. Цуранов