Провадження 2/235/267/21
Справа №235/7801/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року м.Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Лебеденко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання об`єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності на Ѕ частку будинку,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на Ѕ частку будинку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31 грудня 1965 році в м. Мурманськ (Росія) Союза Радянських Соціалістичних Республік позивачка уклала шлюб з ОСОБА_4 , 1942 р.н. Від шлюбу мають двох дітей - ОСОБА_3 , 1967 р.н., ОСОБА_2 , 1972р.н. У 1966р. з Росії з чоловіком та дітьми переїхали мешкати у Покровськ (Красноармійськ). Тривалий час винаймали житло і лише у 1981р. на тривалий час всією родиною переїхали мешкати у житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

19 липня 1990р. позивачка з чоловіком придбали будинок у якому мешкали з 1981р., про що свідчить договір купівлі - продажу зареєстрований в реєстрі за № 4137.

У зв`язку зі сімейними негараздами рішенням Красноармійського міського суду від 24.07.1995р. шлюб був розірваний. Після розірвання шлюбу продовжували мешкати у спільному будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 колишній чоловік помер. Позивачка вирішила скласти заповіт на онуку на свою 1/2 частину будинку за адресою АДРЕСА_1 , оскільки з чоловіком придбавала у зареєстрованому шлюбі, і звернулася до приватного нотаріуса. При дослідженні документів, нотаріус повідомила, що в договорі купівлі - продажу зазначений як покупець лише чоловік - ОСОБА_4 і позивачці треба в судовому порядку визнати Ѕ частки будинку як майна, яке спільно набуте у шлюбі.

У позивачки не залишалося іншого виходу ніж звернутися до суду про визнання права власності на половину будинка.

Про те, що мої майнові права порушені позивачці стало відомо лише після відвідування нотаріуса (тобто з травня 2019р.), оскільки до цього вона вважала, що все придбане у шлюбі майно належить подружжям на праві спільної сумісної власності.

Сини позивачки - відповідачі - спадкоємці після смерті батька, мешкають з нею, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , до нотаріуса з приводу оформлення спадщини не зверталися, до неї ніяких претензій майнового характеру не пред`являють.

Позивачка просить суд визнати житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю та визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку А-1, 1/2 частку сараю Б-1, 1/2 частку сараю В-1, 1/2 частку погрібу (пг-1), 1/2 частку замощення (І), 1/2 частку забору (N1), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 04.12.2020 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження.

Ухвалою суду від 04.01.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відзиву на позов не надали. Відповідач ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до рішення Красноармійського міського суду Донецької області від 24.07.1995 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уклала шлюб у 1965 році, який зареєстровано в м. Мурманськ, актовий запис № 3002. Цим рішенням шлюб між ними розірвано (а.с.11 зворотня сторона).

ОСОБА_4 , відповідно до договору купівлі-продажу від 19.07.1990 року, придбав у власність житловий будинок, який розташовано за адресою: АДРЕСА_2 . Зареєстровано Красноармійським бюро технічної інвентаризації реєстр № 4137 (а.с.6, 7).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Покровськ, актовий запис про смерть № 101 (а.с.11).

Відповідачі по справі: ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . У свідоцтвах про народження батьками зазначені; батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_1 (а.с.5).

Відповідно до довідки КУ «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» від 13.10.2020 року, за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає ОСОБА_1 з 19.10.1981 року по теперішній час; ОСОБА_3 мешкає з 31.08.1983 року по теперішній час; ОСОБА_2 з 02.09.1988 року по теперішній час; ОСОБА_4 мешкав з 23.09.1981 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4 зворотня сторона).

Згідно з технічним паспортом житловий будинок та господарські споруди побудовані до 1980 року, тобто до часу його набуття у власність ОСОБА_4 (а.с.8-10).

Відповідно до інформації, яка надана приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу від 08.12.2020 року, на виконання ухвали суду від 04.12.2020 року, спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 не заводилась (а.с.21-23).

Відповідно до статті 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України (в редакції чинній на час придбання будинку) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною

сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Статтею 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України було передбачено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Статтею 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до статті 68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час придбання житлового будинку 19.07.1990 року, перебували у зареєстрованому шлюбі, то даний будинок є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Таким чином позивачка має право на Ѕ частку даного будинку.

Суд, враховуючи викладене, приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 3, 4, 5, 12-13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, статтями 22, 28 КпШС, статями 60, 68, 70 СК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання об`єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності на Ѕ частку будинку задовольнити.

Визнати житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку А-1, 1/2 частку сараю Б-1, 1/2 частку сараю В-1, 1/2 частку погрібу (пг-1), 1/2 частку замощення (І), 1/2 частку забору (N1), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду або через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, а також відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 10.03.2021 року.

Суддя: