Справа №489/4374/20
Провадження №2/489/479/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань - Бодюл А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Галицька» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив суд: стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на його користь страхове відшкодування за шкоду спричинену майну у сумі 139 781,65 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на його користь майнову шкоду у сумі 53046,49 грн., що складається з: різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у сумі 49016,49 грн.; витрати на проведення авто товарознавчих досліджень у розмірі 4030,00 грн.; стягнути з відповідачів судові витрати. Мотивуючи свої вимоги тим, що 29 червня 2019 року на 68 км. а/д М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Crafter, державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Volkswagen Jetta, державний номер НОМЕР_2 з легковим причепом марки ПР 81532, державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 . В результаті зіткнення відбулося перекидання причепа та усі транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.09.2019, ОСОБА_2 визнанно винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Цивільно - правова відповідальність під час експлуатації позивачем автомобіля Volkswagen Jetta з причепом НОМЕР_4 за договорами обов`язкового страхування серії АМ № 5087029 та серії АМ № 5087030 застрахована в ПрАТ «УАСК АСКА». Цивільно - правова відповідальність відповідача застрахована в ПрАТ «СК «Галицька». На офіційному сайті МТСБУ міститься інформація, що ПрАТ «СК «Галицька» позбавлено право укладати договори ОСЦПВ, у зв`язку з втратою статусу асоційованого члена МТСБУ з 02.07.2019, МТСБУ приймає врегулювання страхових випадків за зобов`язаннями ПрАТ «СК «Галицька». Ним було подано заяву про виплату страхового відшкодування. Проте, представниками МТСБУ повідомлено, що про розмір виплати буде повідомлено додаткового рекомендованим листом. Станом на теперішній час йому не відшкодовано матеріальних збитків. Для визначення розміру матеріального збитку, ним за послуги судового експерта сплачено 4030,00 грн.

Від представника МТСБУ надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволення позову в частині стягнення коштів з МТСБУ. Зазначає, що на даний час, згідно з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України, ПрАТ «СК «Галицька» в процесі припинення і в процесі провадження у справі про банкрутство, санації не перебуває, а отже у МТСБУ відсутні підстави для регламентної виплати за зобов`язаннями ПрАТ СК «Галицька». Згідно з висновком експертного авто товарознавчого дослідження № АВє-75 від 04.04.2020, вартість відновлюваного ремонту причепа, номерний знак НОМЕР_3 становить 25019,62 грн., а ринкова вартість цього причепа на момент його пошкодження становить 9781,65 грн.. Вартість причепа після ДТП не визначена. Таким чином, вимога позивача про відшкодування йому шкоди у зв`язку з пошкодженням причепа в розмірі його ринкової вартості до ДТП є безпідставною.

Ухвалою суду від 30.09.2020, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від представниці позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача МТСБУ у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Від нього надійшов відзив на позовну заяву.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановленні наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що 29 червня 2019 року о 14 год 10 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Crafter, номерний знак НОМЕР_1 на а/д М-14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ, 68 км, в порушення вимог п.п. 2.3.б, 12.1, 12.3, 13.1, 13.3, 14.2.а Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, при виконанні обгону не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Jetta, номерний знак НОМЕР_2 з причепом НОМЕР_5 номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 . В результаті зіткнення відбулося перекидання причепа, транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

Частина 4 ст. 82 ЦПК України вказує на те, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.09.2019, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Позивач зазначає, що він є власником автомобіля Volkswagen Jetta, номерний знак НОМЕР_2 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , причіп марки 81532 номерний знак НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_1 .

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Volkswagen Jetta, номерний знак НОМЕР_2 застрахована в ПрАТ «Страхова компанія АСКА» за Полісом обов`язкового (добровільного) страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/5087029 (а.с. 34 зворот).

Цивільно-правова відповідальність власника причепа марки 81532 номерний знак НОМЕР_3 застрахована в ПрАТ «Страхова компанія АСКА» за Полісом обов`язкового (добровільного) страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/5087030 (а.с. 33 зворот).

Згідно висновку № АВє-75 експертного автотоварознавчого дослідження з визначенням вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 04.04.2020, вартість відновлювального ремонту причепу для легкового автомобіля моделі 81532, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , внаслідок його пошкодження 29.06.2019 в результаті ДТП, в цінах станом на час звершення виконання цього дослідження становить 25019,62 грн. Ринкова вартість причепу для легкового автомобіля моделі 81532, реєстраційний номер НОМЕР_3 на момент його пошкодження складає 9781,65 грн. Вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику досліджуваного легкового автомобіля моделі 81532 реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , внаслідок його пошкодження 29.06.2019 в результаті ДТП визначається рівною ринковій вартості на момент пошкодження і становить 9781,65 грн.

Згідно висновку № АВє-76 експертного автотоварознавчого дослідження з визначенням вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 06.05.2020, вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля Volkswagen Jetta, номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , внаслідок його пошкодження 29.06.2019 в результаті ДТП, в цінах станом на час звершення виконання цього дослідження становить 164240,56 грн. Ринкова вартість легкового автомобілю Volkswagen Jetta, номерний знак НОМЕР_2 на момент його пошкодження складає 342357,02 грн. Вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику досліджуваного легкового автомобіля Volkswagen Jetta, номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження 29.06.2019 в результаті ДТП, в цінах станом на час завершення виконання цього дослідження становить 179016,49 грн. , в тому числі величини втрати товарної вартості становить 14775,93 грн.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно частини другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене ( упущена вигода).

Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Позивач в своєму позові зазначає, що на офіційному сайті МТСБУ міститься інформація, що ПрАТ «СК «Галицька» позбавлено право укладати договори ОСЦПВ, у зв`язку з втратою статусу асоційованого члена МТСБУ з 02.07.2019, МТСБУ приймає врегулювання страхових випадків за зобов`язаннями ПрАТ «СК «Галицька». Ним було подано заяву до МТСБУ про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до листа Департаменту внутрішнього страхування Моторного (транспортного) страхового бюро України від 08.07.20 за вих. № 3.1-02/20103, останній, для прийняття рішення щодо виплати відшкодування, запропонував ОСОБА_1 надати в термін з 01.06.2020 по 30.09.2020, надати копію відповідних документів. Після отримання зазначених вище документів МТСБУ повернеться до розгляду питання щодо відшкодування заподіяної шкоди.

Позивач вказує, що до теперішнього часу йому не виплачено матеріальну шкоду.

Завдання потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Пунктом 2 частини 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові.

Відповідно до п. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з моменту отримання заяви про страхове відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Як вбачається з висновку № АВє-75 експертного автотоварознавчого дослідження від 04.04.2020, вартість відновлювального ремонту причепу для легкового автомобіля моделі 81532, реєстраційний номер НОМЕР_3 становить 25019,62 грн. та висновку № АВє-76 експертного автотоварознавчого дослідження від 06.05.2020, вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля Volkswagen Jetta, номерний знак НОМЕР_2 становить 164240,56 грн.

Постанова Великої Палати Верховного Суду України від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц, у випадках коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування (п. 35 Постанови).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (п. 36 Постанови).

При цьому, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (п. 71 Постанови).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (п. 72 Постанови).

В свою чергу, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (п. 73 Постанови).

Крім того, як передбачено ч. 5 ст. 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно п.п. ґ п. 41.1 ст. 41 ст. 33-1 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Представник відповідача МТСБУ в своєму відзиві на позов вказує, що згідно з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України, ПрАТ «СК «Галицька» в процесі припинення і в процесі провадження у справі про банкрутство, санації не перебуває, а отже у МТСБУ відсутні підстави для регламентної виплати за зобов`язаннями ПрАТ СК «Галицька».

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України, ПрАТ «СК «Галицька» в процесі припинення і в процесі провадження у справі про банкрутство, санації не перебуває.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що страховик - ПрАТ «СК «Галицька» не припинив свою діяльність у встановленому законом порядку, обов`язок по відшкодуванню шкоди та виплаті страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів підлягає виконанню саме ПрАТ «СК Галицька» в порядку, визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2 , знаходиться в безпосередньому причинному зв`язку із заподіянням матеріальної шкоди майну транспортного засобу позивача, та з урахуванням того, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ПрАТ «СК «Галицька», яким керував винуватець дорожньо-транспортної пригоди застрахована в ПрАТ «СК «Галицька», то вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди з Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволенню не підлягають.

Отже, звернення в цій частині відбулося до неналежного відповідача (ст. 22, 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Зазначений вище висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у справі № 785/18006/15-ц від 04.07.2018, а саме відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Втрата товарного вигляду не підлягає відшкодуванню відповідно до вимог ст.ст. 32.7, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача різниці між фактичним розміром завданої шкоди та страховою виплатою, що підлягає відшкодуванню у розмірі 49016,49 грн.

Щодо вимог про стягнення з відповідачів понесені позивачем судових витрат, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ,4 ,5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

На підтвердження судових витрат з оплати правової допомоги, суду надані: ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВЕ № 1014558 від 10.09.2020; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії МК № 001692.

Однак, в порушення вимог ст. 137 ЦПК України, позивачем не надано детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, квитанції про сплату за послуги адвоката, тощо, а тому позовна вимога про стягнення з відповідачів витрати на правничу допомогу не підлягає задоволенню.

Позивачем здійснені витрати на проведення оцінки вартості збитків у розмірі 4030,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 164 від 17.03.2020. оскільки вказані витрати відносяться до судових витрат пов`язаних з розглядом справи, вони підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 , оскільки в заявлені до нього вимоги задоволені в повному обсязі, в той час як в задоволенні вимог до відповідача МТСБУ відмовлено повністю.

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1928 грн. 30 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Галицька» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою що підлягає відшкодуванню у сумі 49016 грн. 49 коп.;

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1928 грн. 30 коп. та витрати за проведення оцінки вартості збитків у розмірі 4030 грн. 00 коп.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Відповідач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, , юридична адреса: м. Київ, Русанівський бульвар, 8.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Галицька», , юридична адреса: м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 22.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «23» вересня 2021 року.