Справа №: 653/3661/20
Провадження № 2/653/212/21
У Х В А Л А

іменем України

15 квітня 2021 року

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Берлімової Ю.Г.

за участю секретаря Волвенко А.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою Генічеського районного суду від 11 листопада 2020 року провадження у цивільній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 02 лютого 2021 року.

02 лютого 2021 року в підготовче судове засідання з`явилась ОСОБА_3 , яка надала «Доверненность серії 23АВ0610895, посвідчену нотаріусом Сочинського нотаріального округу Тиховодовим А.І. 14 серпня 2020 року». Зі змісту зазначеного документу вбачається, що « ОСОБА_4 настоящей доверенностью уполномачивает ОСОБА_3 , принять наследство и вести наследственное дело с правом получения свидетельства о праве на наслество к имуществу, оставшемуся после умершего 14 октября 2019 года ОСОБА_5 ». ….Для совершения указаных действий доверил ОСОБА_3 в случае необходимости представлять его интересы во всех судебных, административных и правоохранительных органах….со всеми правами, какие предоставлены законом заявителю, истцу, ответчику, третьему лицу…..»

Зміст зазначеної довіреності викладений російською мовою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами , зокрема - довіреністю фізичної або юридичної особи . Згідно ч.2 ст. 62 ЦПК України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Згідно ч.9 ст. 62 ЦПК України довіреності або інші документи, які підтверджують повноваження представника і були посвідчені в інших державах, повинні бути легалізовані в установленому законодавством порядку, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У відносинах з Російською Федерацією та іншими країнами СНД діють інші правила щодо легалізації довіреності та інших документів. Між країнами СНД в м. Кишиневі підписана Конвенція про правову допомогу та правові відносини …, яка вступила в силу з 27 квітня 2004 року. Конвенція про правову допомогу передбачає, що документи, які видані на території однієї з договірних сторін приймаються на територіях усіх інших договірних сторін без будь-якого спеціального посвідчення. До таких країн належать: Азербайджан, Болгарія, Вірменія, Грузія, Естонія, Республіка Казахстан, Киргизька Республіка Литва, Латвія, Республіка Північна Македонія, Польща та інші. Російська Федерація також є учасником цієї Конвенції і довіреність є дійсною на території України, тому легалізація російської довіреності в Україні не потрібна, але вона повинна бути перекладена на українську мову і завірена нотаріусом.

Довіреність, яку надала підтвердження своїх повноважень Тисленко В.П., нотаріусом України не завірена, на українську мову не перекладена.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, справи у спорах щодо спадкування, не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження. Не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 частини 4 ст. 274 ЦПК України.

Все вищевикладене, було роз`яснено ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні, та роз`яснено, що у даній справі вона не може представляти інтереси позивача.

Позивач ОСОБА_1 до підготовчого судового засідання не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи у його відсутність не надавав.

Підготовчий розгляд справи відкладено на 15 квітня 2021 року.

15 квітня 2021 року позивач до підготовчого судового засідання не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи у його відсутність не надавав.

Відповідач, будучі належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд вивчивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії», а також в рішенні у справі Каракуця проти України зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Разом з тим, поведінка позивача вказує на його незацікавленість у вирішенні спору та зловживанні своїми процесуальними правами, а вирішення спору в такому випадку, без заяви позивача про розгляд справи у її відсутності, було б порушенням принципу диспозитивності.

Суд не може розцінювати неявки позивача до підготовчих судових засідань як поважні, оскільки жодних заяв, клопотань ним не заявлялось.

Більш того, інформація про дати судових засідань розміщуються на офіційному сайті «Судова влада України», що дає додаткову можливість на ознайомлення із рухом справи та отримання інформації.

Таким чином, позивач до суду не з`являється, інтерес до розгляду зазначеної справи за вказаним позовом не проявляє, при цьому мав для цього достатній час, та мав всі передбачені процесуальним законодавством можливості для добросовісного здійснення своїх процесуальних прав та обов`язків.

Тому, суд прийшов до висновку про необхідність залишення зазначеного цивільного позову без розгляду.

Згідно ч. 3 ст. 257 ЦПК України, в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сума сплаченого позивачем судового збору при поданні позовної заяви не повертається у випадку, якщо заява або скарга залишена без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. поверненню не підлягає.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 131, 223, 257-260, 353-355 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова