Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі - Баришніковій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересованіособи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Заяву мотивує тим, що з 1975 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . В шлюбі у них народилися діти - син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (у 2000 році змінила прізвище на « ОСОБА_3 » у зв`язку з реєстрацією шлюбу). 17.12.1985 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був розірваний. Після розірвання шлюбу вони продовжували проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В період спільного життя вони вели спільне господарство та у них був спільний бюджет. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно заявнику для отримання коштів, які знаходяться на рахунку в Миколаївському відділенні «Ощадбанк», який відкрито на ім`я ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . Про відкритий рахунок заявниці стало відомо після смерті чоловіка.

30.03.2020 року ухвалою судді Центрального районного суду м. МиколаєваЧулупа О.С. відкритопровадження та призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження.

На підставі розпорядження керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.12.2020 року № 836 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Черенкову Н.П.

Справу передано судді Черенковій Н.П. 11.01.2021 року .

Ухвалою від 11.01.2021 року суддею Черенковою Н.П. дану справу прийнято до свого провадження.

Представник заявника - адвокат Кошевенко-Писарєва В.А. надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримує та просить задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить задовольнити заяву в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 .

17.12.1985 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 .

В шлюбі у них народилися діти - син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 , яка у 2000 році змінила прізвище на « ОСОБА_3 » у зв`язку з реєстрацією шлюбу.

Відповідно до копії акту про проживання особи за місцем реєстрації від 25.03.2019 року, виданим сектором соціально-економічного розвитку мкр. Матвіївка Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради та засвідченим підписами сусідів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за адресою АДРЕСА_1 , починаючи з 20.09.1990 року до моменту смерті ОСОБА_4 фактично проживав та вів спільне господарство разом з колишньою дружиною ОСОБА_1 , сином ОСОБА_2 , дочкою ОСОБА_3 та онуком ОСОБА_5 .

Згідно до довідки №6/6 від 22.02.2019 року, виданої сектором соціально-економічного розвитку мкр. Матвіївка Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради громадянин ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 , на день смерті з ним проживали та були зареєстровані ОСОБА_1 - колишня дружина, ОСОБА_2 - син, ОСОБА_3 - донька.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`єю є особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для визнання осіб сім`єю необхідна одночасна наявність всіх цих ознак.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка.

Згідно вимог ч. 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Європейський суд з прав людини при розгляді справи Кичана зауважив, що відносини де-факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям.

У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає впорядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 5 ч.1 ст. 315 ЦПК України, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу може бути встановлений у судовому порядку.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з по господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Досліджені судом докази узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявниця у інший спосіб не може довести факт спільного проживання її з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу і зазначені обставини не можуть бути встановлені у інший спосіб, зазначений факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати право на отримання коштів, які знаходяться на банківському рахунку, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою, обставини, викладені в ній, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим вона підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 76-89, 293, 294, 315, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) з ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 17.12.1985 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлений 16 березня 2021 року.

Суддя Н.П. Черенкова