ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м.Суми

Справа №585/1042/21

Номер провадження 22-ц/816/1275/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.

сторони:

позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Якименко Ольги Ігорівни

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 червня 2021 року, ухвалене у складі судді Євтюшенкової В.І., в приміщенні Роменського міськрайонного суду Сумської області, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулося до суду за допомогою засобів поштового зв`язку з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому.

Свої вимоги мотивує тим, що 24 грудня 2017 року на автодорозі Київ-Суми-Юнаківка у напрямку м. Суми сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю транспортного засобу ВАЗ 21070, р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до реанімаційного відділення, де ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. 31 січня 2019 року постановою слідчого Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В результаті ДТП ОСОБА_2 заподіяно чисельні тілесні ушкодження, які стали причиною його смерті, у зв`язку з чим позивачем було сплачено ОСОБА_3 (потерпілій) страхове відшкодування у розмірі 14 100 грн 00 коп. та 23 500 грн 00 коп., всього 37 600 грн 00 коп. Зазначена шкода особисто відповідачем потерпілій не відшкодована.

Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь МТСБУ витрати, пов`язані зі здійсненням регламентної виплати потерпілому, в розмірі 37000 грн 00 коп. та судові витрати по сплаті судового збору.

Роменський міськрайонний суд Сумської області рішенням від 07 червня 2021 року позов МТСБУ задовольнив в повному обсязі.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь МТСБУ 37 600 грн 00 коп. витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому, 2270 грн 00 коп. сплаченого судового збору, всього 39 870 грн 00 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Якименко О.І., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, неправильне та неповне дослідження доказів, просить скасувати рішення та ухвалите нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2020 року у справі № 591/6708/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди встановлені фактичні обставини по даному ДТП, які в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України не потребують доказування при розгляді даної справи, зокрема, відповідач одразу після ДТП вжив всіх необхідних заходів для збереження життя потерпілого, оплачував лікування загиблого в лікарні, підтримував спілкування з родичами загиблого, для забезпечення медикаментами та допомоги по мірі необхідності. Відповідач, будучи пенсіонером та особою з інвалідністю 2 групи, з врахуванням відсутності його вини у трагедії, що сталася із загиблим, сплатив грошові кошти за лікування загиблого, вчинив всі можливі дії для того, щоб врятувати його життя, сплатив матері загиблого моральну шкоду.

Вважає, що взагалі не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних зі здійсненням регламентної виплати потерпілій ОСОБА_3 .

Вказує на те, що в матеріалах справи взагалі відсутня заява потерпілої ОСОБА_3 про виплату страхового відшкодування. В матеріалах справи наявна лише заява ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» від 25 травня 2018 року, яка взагалі не містить жодного підпису, до неї не додано доказів того, що вказана юридична особа має право представляти інтереси ОСОБА_3 . Не надано жодних доказів фактичного понесення ОСОБА_3 витрат на поховання в розмірі 11 300 грн, не надано жодного розрахунку, яким чином встановлено саме такий розмір страхового відшкодування.

Вважає, що ні заява керівника ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» про сплату страхового відшкодування, ні накази МТСБУ від 24 червня 2019 року та від 20 серпня 2019 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, відповідно до яких суми сплати складають 14 100 грн та 23 500 грн відповідно, жодним чином не обґрунтовують та не підтверджують факту того, що розмір страхового відшкодування є обґрунтованим та дійсно сплачений на користь ОСОБА_3 .

Звертає увагу суду на те, що позивачем не надано жодних документів про те, що ОСОБА_3 зверталася із вимогою до позивача особисто або через свого представника з приводу того, що ОСОБА_3 додатково понесла витрати, окрім поховання, ще на виготовлення та встановлення пам`ятника. Не надано жодних первинних бухгалтерських документів, які б підтвердили факт того, що між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 були договірні відносини, не надано копії договору, замовлення тощо. При цьому в товарному чеку без номеру від 10 липня 2019 року ФОП ОСОБА_4 , на думку відповідача, прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_3 дописані іншим чорнилом та іншим почерком.

Вважає, що платіжне доручення № 966802 від 18 червня 2019 року про сплату на рахунок Приватбанку на рахунок НОМЕР_2 із призначенням платежу «виплата по справі № 50566, згідно наказу № 5952 від 14 червня 2019 року ОСОБА_3 », жодним чином не підтверджує факт того, що позивачем перераховано кошти саме на рахунок або картковий рахунок ОСОБА_3 , оскільки в заяві, на підставі якої нібито нараховано та сплачено страхове відшкодування, вказаний інший рахунок. Так само ставить під сумнів і факт перерахування коштів на рахунок або картковий рахунок саме ОСОБА_3 згідно платіжного доручення № 1151823 від 21 серпня 2019 року про сплату на рахунок НОМЕР_2 із призначенням платежу «виплата по справі № 50566, згідно наказу № 8344 від 20 серпня 2019 року ОСОБА_3 ».

Звертає увагу суду на те, що позивачем не підтверджено розрахунковими документами факт понесення потерпілою витрат на поховання в розмірі 14 000 грн.

Вважає, що вказана в позові вартість пам`ятника та огорожі в розмірі 23 500 грн є вищою, ніж гранична вартість стандартних пам`ятників у відповідній місцевості, визначеної у постанові правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України «Про витрати на похованні та пов`язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання» № 45 від 03 жовтня 2008 року.

Вважає, що судом було порушено норми процесуального права. Про факт розгляду справи відповідач дізнався коли отримав копію рішення, відтак був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права щодо надання відзиву, доказів, участі в судових засіданнях. В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Вважає, що суд мав ухвалити саме заочне рішення.

Від позивача МТСБУ надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін.

Зазначає, що той факт, що відповідач відшкодував моральну шкоду, не звільняє його від тих наслідків, які виникли через керування останнім транспортним засобом без полісу обов`язкового страхування та регресного позову. Вказує на те, що при проведенні розслідування МТСБУ були витребувані всі документи та здійснене обґрунтоване відшкодування витрат, пов`язаних зі смертю потерпілого. Вказані документи не були долучені до позову, оскільки відповідачем не було надано відзиву, письмових пояснень, а долучених наказів та платіжних доручень було достатньо для ухвалення судом першої інстанції вмотивованого рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача та його представника адвоката Якименко О.І., які підтримали доводи апеляційної скарги, представника позивача адвоката Марченко Н.М., яка заперечує проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 24 грудня 2017 року близько 21 год. 40 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ-21070, д/н НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі «Київ-Суми-Юнаківка» у напрямку м. Суми, перебуваючи в районі постаменту «Танк», неподалік повороту в с. Штепівка Лебединського району Сумської області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до реанімаційного відділення СОКЛ, де ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Постановою слідчого Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області від 31 січня 2019 року кримінальне провадження № 0000593 від 25 грудня 2017 року закрите у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а. с. 5-7).

Відповідно до довіреності, посвідченої 04 травня 2018 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Вольвач А.В., ОСОБА_3 уповноважила ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» представляти її інтереси стосовно ДТП, що мала місце на трасі с. Штепівка Лебединського району Сумської області 24 грудня 2017 року, а також її наслідків, пред`являти цивільно-правові претензії, які з цього випливають та отримувати відшкодування заподіяної моральної та матеріальної шкоди у цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справах; представляти її інтереси в т.ч. в МТСБУ, подавати і підписувати заяви (в т.ч. і про отримання страхового відшкодування) (а. с. 98).

25 травня 2018 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах ОСОБА_3 звернулася до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, а саме витрат на поховання в розмірі 11 300 грн (а.с.8).

Згідно квитанції № 0960 на виконання ритуальних послуг (дата замовлення 29 грудня 2017 року), замовник ОСОБА_3 , вартість ритуальних послуг на поховання становить 11 300 грн 00 коп. (а. с. 99)

Відповідно до товарного чеку № 19 від 11 вересня 2018 року та накладної № 9 від 11 вересня 2018 року ФОП ОСОБА_5 вартість гранітного пам`ятника в комплекті становить 2800 грн. (а. с. 104 зворот; 105)

19 вересня 2018 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах ОСОБА_3 звернулась до МТСБУ з листом, з якого вбачається, що до раніше поданої заяви про виплату страхового відшкодування просять долучити товарний чек № 19 від 11 вересня 2018 року, накладну № 9 від 11 вересня 2018 року, копію свідоцтва платника єдиного податку ОСОБА_5 , копію свідоцтва ФОП ОСОБА_5 (а. с. 104)

14 червня 2019 року МТСБУ прийняло наказ № 5952 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_3 за шкоду заподіяну внаслідок ДТП у розмірі 14 100 грн 00 коп. (а. с. 11)

19 червня 2018 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах ОСОБА_3 звернулась до МТСБУ із заявою про нові банківські реквізити ОСОБА_6 в АТ КБ «ПриватБанк» (а. с. 137)

18 червня 2019 року МТСБУ перераховано страхове відшкодування у розмірі 14 100 грн 00 коп. на рахунок ОСОБА_3 в АТ КБ «ПриватБанк» вказаний у заяві від 19 червня 2018 року (платіжне доручення № 966802 від 18 червня 2019 року) (а.с.13).

Згідно товарного чеку від 10 липня 2019 року вартість пам`ятника становить 23 500 грн (а. с. 9).

29 липня 2019 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах ОСОБА_3 звернулась до МТСБУ з листом, з якого вбачається, що до раніше поданої заяви про виплату страхового відшкодування просять долучити товарний чек № 19 від 10 липня 2019 року, копію виписки з ЄДР ФОП ОСОБА_4 та копію Витягу з реєстру платників єдиного податку.

20 серпня 2019 року МТСБУ прийняло наказ № 8344 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_3 за шкоду заподіяну внаслідок ДТП у розмірі 23500 грн 00 коп. (а. с. 12).

21 серпня 2019 року МТСБУ перераховано страхове відшкодування у розмірі 23 500 грн 00 коп. на рахунок ОСОБА_3 в АТ КБ «ПриватБанк» вказаний у заяві від 19 червня 2018 року (платіжне доручення № 1151823 від 21 серпня 2019 року) (а.с.14).

18 січня 2021 року на адресу відповідача ОСОБА_1 направлено претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу (а.с.15).

Відповідач добровільно не відшкодував витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування.

Задовольняючи позов в повному обсязі, суд першої інстанції керувався ст. ст. 1191, 1193 ЦК України, положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-ІV та виходив з того, що позивачем здійснено регламентну виплату потерпілій стороні внаслідок ДТП, яка сталася за участю відповідача, як водія транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, і в добровільному порядку понесені витрати позивачуне компенсував.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961- IV (далі Закон № 1961-IV) у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону № 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Пунктом 27.1 ст. 27 Закону № 1961-IV передбачено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно п. 27.4 ст. 27 Закону № 1961-IV страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Ч. 3 ст. 1193 ЦК України передбачено, що вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених ч. 1 ст. 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно положень ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Враховуючи наведені норми матеріального права та наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів звернення ОСОБА_3 до МТСБУ, доказів понесення витрат на поховання та здійснення регламентної виплати на користь потерпілої, спростовуються матеріалами справи, дослідженими, як судом першої інстанції, так і колегією суддів.

Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що вартість надгробного пам`ятника є вищою, ніж гранична вартість стандартних пам`ятників у відповідній місцевості, визначеної у постанові правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України «Про витрати на похованні та пов`язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання» № 45 від 03 жовтня 2008 року, оскільки вказаний нормативний акт не поширюється на спірні правовідносини, а розмір відшкодування на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, яке здійснює МТСБУ визначений п. 27.4 ст. 27 Закону № 1961-IV.

Не може колегія суддів погодитися і з доводами апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права. З матеріалів справи вбачається, що повідомлення про дату, час і місце розгляду справи надсилалось відповідачу за адресою його проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, що відповідає п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Вручення судової повістки відповідачу здійснено у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги, за встановлених обставин, не впливають на висновки суду по суті спору.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Якименко Ольги Ігорівни залишити без задоволення.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Т.А. Левченко

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина