233 № 233/4909/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.,

за участю секретаря судового засідання Штреккер В.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , в якому просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 . В обґрунтування вказаних вимог позивач посилався на добросовісність, відкритість та безперервність володіння вказаним нерухомим майном з 2003 року.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, представник відповідача надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 18 травня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Земляньким В.І. 18 травня 2004 року, реєстр.№ 1260. Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, наданого Костянтинівським міським бюро технічної інвентаризації 21.07.2004 за № 4204470, право власності зареєстровано 21.07.2004 за реєстр.№ 5749915, номер запису 1474 в книзі 163.

Відповідно до відомостей паспорту громадянина України, копія якого долучена до матеріалів справи, за вказаною адресою позивач має зареєстроване місце проживання з 04 лютого 2011 року.

Згідно з інформацією, наданою Комунальним підприємством «Костянтинівське міське бюро технічної інвентаризації Костянтинівської міської ради» від 28.12.2020 за вих. № 999, на підприємстві відсутня інформації щодо правової належності квартири АДРЕСА_1 та житлового приміщення, яке розташовано за адресою АДРЕСА_3 . Наявна інформація, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 18 травня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Земляньким В.І., реєстр.№ 1260.

Відповідно до інформації, наданої виконавчим комітетом Костянтинівської міської ради від 04 лютого 2021 року, за інформацією Управління комунального господарства Костянтинівської міської ради, квартира АДРЕСА_1 не є комунальною власністю, у міської ради відсутня інформація про балансоутримувача вказаної квартири.

Згідно з інформацією, наданою Комунальним підприємством «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» від 29.12.2020 за № 1110, будинок АДРЕСА_3 не є будинком житлового фонду, не знаходиться на балансі підприємства, надати інформацію про осіб, що мають зареєстроване місце проживання не можливо.

Відповідно до інформації, наданої відділом реєстрації Костянтинівської міської ради від 04.01.2021 за № 19/09, відсутні відомості про осіб, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 .

Звітом з оцінки майна, складеним СОД СПД ОСОБА_3 , встановлена вартість квартири АДРЕСА_1 в розмірі 46462,00 грн.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засідання надав показання про те, що його син ОСОБА_1 з 2004 року є власником квартири АДРЕСА_7 має спільний фундамент з квартирою АДРЕСА_8 та разом вони складають один будинок АДРЕСА_4 . Водночас на теперішній час квартира АДРЕСА_8 перебуває в зруйнованому стані. Власник квартири АДРЕСА_8 невідомий. З часу вселення сина у свою квартиру АДРЕСА_9 , в квартирі АДРЕСА_8 ніхто не проживав. Позивач використовує приміщення квартири АДРЕСА_8 для власних господарських потреб з моменту придбання квартири АДРЕСА_9 .

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На виконання вимог, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд роз`яснював позивачу, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.

Оскільки судом не встановлено чи було завершено будівництво 1/2 частини будинку АДРЕСА_4 , яка відповідає квартирі АДРЕСА_8 , чи було вказане нерухоме майно прийнято до експлуатації чи не є вказане будівництво самочинним, суд дійшов висновку про те, що вказане нерухоме майно не може бути об`єктом права власності.

Також судом не були встановлені обставини щодо власника земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно, а також щодо особи, яка здійснювала будівництво.

Оскільки позивачем не було доведено, що спірне нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 є предметом набуття за набувальною давністю, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Костянтинівської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 задоволенню не підлягають.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17, відповідно до якої відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 264 - 265, 273, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Костянтинівської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Дата складення повного судового рішення 05 березня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: Костянтинівська міська рада, місцезнаходження: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. О. Тихого, буд. 260, .

Суддя