№ справи 566/763/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року смт. Млинів Рівненської області Млинівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючої судді Бандури А.П.

при секретарі: Братащук М.Я.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Новосада В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Млинівського районного споживчого товариства про скасування заборони на відчуження нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Млинівського районного суду Рівненської області з позовом до Млинівського районного споживчого товариства про зняття арешту з майна, посилаючись на те, що існує заборона на відчудження об`єкта нерухомого майна № 7886040 (архівний запис) стосовно будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де власником значиться ОСОБА_1 ,в той час як дійсним власником є ОСОБА_1 .

24 лютого 2021 року представником позивачки ОСОБА_1 адвокатом Новосадом О.В. було подано до суду позовну заяву у новій редакції, з уточненням підстав та предмету позову, в якій позивачка просить про скасування заборони на відчуження нерухомого майна, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Приватний нотаріус Маслюк О.В., який накладав заборону на відчуження нерухомого майна, на даний час нотаріальну діяльність не здійснює, а наявне обтяження на житловий будинок забороняє розпоряджатися та користуватися їй нерухомим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Новосад О.В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, викладених в уточненій позовній заяві.

Представник відповідача Млинівського районного споживчого товариства в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою в якій просить суд розглянути справу без участі представника відповідача та прийняти зза розглядом справи законне та обґрунтоване рішення на підставі наявних у справі доказів.

(а.с.31)

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження обєктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 214477290 підтверджується, що наявна заборона на відчуження № 7886040 на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована 10 вересня 2008 року приватним нотаріусом Маслюком В.О. за повідомленням б/н Млинівського міськкооппродторг від 30 травня 1990 року, власником зазначено ОСОБА_1 у.

(а.с.4-5)

Як вбачається з довідки №59 виданої 02 червня 2020 року Млинівського районного споживчого товариства Млинівське районне споживче товариство, яке є правонаступником Млинівського ССТ просить зняти заборону на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з погашенням позики виданої ОСОБА_1 .

(а.с.7)

Копією рішення виконавчого комітету Млинівської селищної ради №18 від 31 січня 2020 року «Про зміну поштової адреси» підтверджується, що виконавчий комітет вирішив змінити поштову адресу об`єкту нерухомого майна житлового будинку, який належить на праві приватної спільної часткової власності гр. ОСОБА_1 згідно з рішенням народного суду Млинівського район від 07 грудня 1989 року та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину р.№707 від 19 липня 2012 року, із АДРЕСА_1 на поштову адресу АДРЕСА_1 .

(а.с.9)

Згідно копії рішення народного суду Млинівського район від 07 грудня 1989 року, поділено спільне майно подружжя розміщене в АДРЕСА_1 , згідно якого виділено ОСОБА_1 52/100 від всього домоволодіння.

(а.с.10-11)

Повідомленням КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» Рівненської обласної Ради № 3926 від 01 жовтня 2020 року підтверджується, що згідно архівних матеріалів бюро станом на 01 січня 2013 року, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано на ОСОБА_1 52/100 на підставі рішення Народного суду Млинівського району від 07 грудня 1989 року та на ОСОБА_2 48/100 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Мервінською А.В., приватним нотаріусом Млинівського районного нотаріального округу 19 липня 2012 року, р.№707.

(а.с.34)

З повідомлення Рівненського обласного державного нотаріального архіву від 26 листопада 2020 року № 941/01-24 від 20 жовтня 2020 року вбачається, що відповідно до переданих на зберігання до Рівненського обласного державного нотаріального архіву документів, а саме Реєстру для реєстрації заборон, Алфавітної книги до реєстру заборон Млинівської районної державної нотаріальної контори за 1990 рік встановлено наявність записів про накладення заборони від 30 травня 1990 року за р.№363 Млинівським міськоопродторгом на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належить гр. ОСОБА_1 .

Відповідно до акту прийому-передачі Млинівської районної державної нотаріальної контори «Розпорядження по накладанню і зняттю заборон, щодо накладення заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, слідчими органами і реєстрації зняття таких заборон та арештів» за 1990 рік до Рівненського обласного державного нотаріального архіву не передавались.

(а.с.44-47)

Повідомленням Млинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) № 160/193-23.13-04-23 від 11 лютого 2021 року підтверджується, що записів цивільного стану, які б підтверджували зміну прізвища ОСОБА_1 з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 та навпаки, не виявлено.

(а.с.65)

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує права.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09 червня 1999 року №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10 червня 1999 року №364/3657 (зі змінами).

Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

З 01 січня 2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII, нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 74 Закону України «Про нотаріат», від 2 вересня 1993 року № 3425-XII, одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернень органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки з рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину, на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868. для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09 червня 1999 року № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10 червня 1999 року за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.

Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади.

У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII, накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

Таким чином, суд враховуючи те, що заборона на відчуження нерухомого майна, що належить позивачці ОСОБА_1 , порушує її права та законні інтереси, оскільки унеможливлює переоформлення, користування та розпоряджання даним майном, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вище викладеного,

керуючись ст. ст. 3-13, 19, 76-81, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України,

суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Млинівського районного споживчого товариства про скасування заборони на відчуження нерухомого майна задоволити.

Скасувати заборону відчуження №7886040, зареєстровану 10 вересня 2008 року приватним нотаріусом Маслюком В.О., здійснену на підставі повідомлення б/н від 30 травня 1990 року Млинівського міськоопродторгу на 52/100 будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформацію про заборону відчуження нерухомого майна.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.П. Бандура