1Справа № 335/2748/21 2/335/1604/2021
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22 березня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Стеценко А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» про визнання недійсним кредитного договору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» про визнання недійсним кредитного договору.

Перевіривши матеріали заяви, судом встановлено, що вона не відповідає вимогам, встановленим ст. ст. 175, 177 ЦПК України у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору посилаючись на важкий майновий стан, який не дозволяє йому сплатити судовий збір у розмірі передбачений Законом України «Про судовий збір». Крім того, позивач зазначає, що він є учасником бойових дій та розуміє, що його статус не є підставою для звільнення від сплати судового збору, одна просив врахувати при вирішення клопотання.

Крім того, позивач у своєму клопотанні посилається на вимоги ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», якою встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вивчивши клопотання представника позивача, суд доходить висновку, що воно не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Підстави відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати визначені ст. 8 Закону України «Про судовий збір», у відповідності до якої, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Звертаючись до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, позивач не надав суду документів, що підтверджують перевищення розміру судового збору (908,00 грн.) 5 відсотків річного доходу позивача або документів на підтвердження існування обставин, визначених п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного суду від 11.11.2020 у справі 9901/77/20.

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Право на звернення до суду не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. За таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватися порядку (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.12.1975 року).

Згідно ч. ч. 1,2,3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Вказані недоліки мають бути усунені позивачем протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду документів, що підтверджують сплату судового збору.

Керуючись, ст.ст. 175, 177, 185, 259-261 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» про визнання недійсним кредитного договору залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів з дня вручення цієї ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позову.

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Стеценко