Справа № 167/1373/20
Номер провадження 2/167/68/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2021 року місто Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючий суддя Н.В. Шептицька,

секретар судового засідання Т.М. Форсюк,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Доросинівської сільської об`єднаної територіальної громади про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

з участю:

позивача - ОСОБА_3 ,

представника позивача ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх дядько ОСОБА_5 , якому належало право на земельну частку (пай) у землі, що знаходиться у власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок», село Щурин Рожищенського району Волинської області.

Спадкодавець ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті свого батька - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не оформив своїх спадкових прав.

Спадкодавець ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті своєї дружини - ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не оформив своїх спадкових прав.

Позивачі є спадкоємцями п`ятої черги за законом майна померлого ОСОБА_5 . Спадкоємців першої черги за законом немає. Спадкоємцями другої черги за законом майна померлого були рідні брати спадкодавця: ОСОБА_8 , який спадщину не прийняв та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_9 , який спадщину не прийняв та помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім позивачів інших спадкоємців немає. Пережилого подружжя немає.

Маючи намір формити спадщину позивачі звернулися до приватного нотаріуса Рожищенського районного нотаріального округу Матвійчук С.П. Проте, у прийнятті заяви їм було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. При цьому їм було роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом.

У встановлений законом строк вони не вчинили дій, які б свідчили про прийняття спадщини, оскільки не були ознайомлені з вимогами законодавства, що протягом шести місяців слід подати заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 22.12.2020 року позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 була прийнята до розгляду, ухвалено розгляд справи провести у порядку загального позовного провадження і призначено підготовче засідання на 11.01.2021 року.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 11.01.2021 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачі ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у заяві і додатково суду пояснили, що неподання заяви про прийняття спадщини після смерті дядька ОСОБА_5 було зумовлено необізнаністю з вимогами законодавства, що протягом шести місяців слід подати заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору. Крім того, певні життєві обставини, а саме: тривалі хвороби родичів, їх смерті та організації похорон, народження дітей, зайнятість на роботі, відсутність коштів для оформлення своїх спадкових прав, незнання про наявність спадкового майна, не дали їм можливості вчасно подати заяву про прийняття спадщини.

Представник відповідача у судове засідання не з`явивися, хоча відповідач був вчасно і належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленям про вручення поштового відправлення.

Відповідач 01.03.2021 року подав у суд письмову заяву, в якій просив справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини розглянути 09.03.2021 року у відсутності представника сільської ради. Заперечень відносно даної справи сільська рада не має (а.с. 101).

Відповідно до вимог ч.1, п.1 ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу у відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення позивачів, представника позивача ОСОБА_11 , дослідивши письмові докази, надані учасниками справи, суд встановив наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дана обставина підтверджується Свідоцтвом про смерть від 15.06.2005 року (а.с.5).

В судовому засіданні встановлено, що батьком ОСОБА_5 був ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.17), а мамою - ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 і у Свідоцтві про смерть записана як « ОСОБА_7 » (а.с.16). Дана обставина підтверджується Свідоцтвом про народження (а.с.6).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 і ОСОБА_12 зареєстрували шлюб 11.03.1955 року і після реєстрації одрження присвоєно прізвища чоловікові « ОСОБА_6 » і дружині ОСОБА_12

В судовому засіданні встановлено, що у ОСОБА_6 і ОСОБА_7 був син ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.7) і який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8).

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що батьками ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.19) і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.20) були: батько - ОСОБА_6 , мама - ОСОБА_15 (а.с.19).

Станом на 27.04.2003 року ОСОБА_7 належало право на земельну частку (пай) розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 8 200 гривень у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок». Дана обставина підтверджується Сертифікатом від 28.03.1997 року серії ВЛ №0276825 (а.с.21).

В судовому засіданні встановлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 ніхто із спадкоємців із заявами відносно оформлення спадщини не звертався. Дана обставина підтверджується повідомленням Рожищенської державної нотаріальної контори №16/01-16 від 15.01.2021 року (а.с. 49).

Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України (в редакції станом на 27.04.2003 року), у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.ч.3, 5 ст.1268 ЦК України (в редакції станом на 27.04.2003 року), спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцемна час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 була зареєстрована і постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , з чоловіком ОСОБА_6 і сином ОСОБА_5 , які вступили у фактичне володіння майном до спливу шести місяців з дня смерті спадкодавця ОСОБА_7 , шляхом проживання в спадковому будинку на день смерті спадкодавця, обробітком земельної ділянки. Дана обставина підтверджується довідкою, виданою виконкомом Щуринської сільської ради Рожищенського району №591 від 19.11.2020 року (а.с.24).

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зібрані і досліджені докази у сукупності, суд приходить до висновку, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , яка була мамою ОСОБА_5 , відкрилася спадщина на спадкове майно - право на земельну частку (пай) розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 8 200 гривень у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок», яке ОСОБА_6 і ОСОБА_5 прийняли у власність в порядку спадкування, відповідно до вимог ч.ч.3, 5 ст.1268 ЦК України (в редакції станом на 27.04.2003 року).

В судовому засіданні встановлено, що станом на 29.12.2003 року ОСОБА_6 належало, крім іншого майна, право на земельну частку (пай) розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 8 200 гривень у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок». Дана обставина підтверджується Сертифікатом від 28.03.1997 року серії ВЛ №0276824 (а.с.22).

В судовому засіданні встановлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 ніхто із спадкоємців із заявами відносно оформлення спадщини не звертався. Дана обставина підтверджується повідомленням Рожищенської державної нотаріальної контори №16/01-16 від 15.01.2021 року (а.с. 49).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 був зареєстрований і постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з сином ОСОБА_5 , який вступив у фактичне володіння майном до спливу шести місяців з дня смерті спадкодавця ОСОБА_6 , шляхом проживання в спадковому будинку на день смерті спадкодавця, обробітком земельної ділянки. Дана обставина підтверджується довідкою, виданою виконкомом Щуринської сільської ради Рожищенського району №592 від 19.11.2020 року (а.с.25).

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зібрані і досліджені докази у сукупності, суд доходить висновку, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , який був татом ОСОБА_5 , відкрилася спадщина на спадкове майно, в т.ч. право на земельну частку (пай) розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 8 200 гривень у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок», Ѕ частки право на земельну частку (пай) розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 8 200 гривень у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок», яке ОСОБА_5 прийняв у власність в порядку спадкування, відповідно до вимог ч.ч.3, 5 ст.1268 ЦК України (в редакції станом на 27.04.2003 року).

В судовому засіданні встановлено, що станом на 14.06.2005 року ОСОБА_5 належало право на земельну частку (пай) розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 8 200 гривень у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок». Дана обставина підтверджується Сертифікатом від 28.03.1997 року серії ВЛ №0276699 (а.с.23).

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що станом на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 належало майно:

- право на земельну частку (пай) розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 8 200 гривень у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок», згідно Сертифікату від 28.03.1997 року серії ВЛ №0276825;

- право на земельну частку (пай) розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 8 200 гривень у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок», згідно Сертифікату від 28.03.1997 року серії ВЛ №0276824;

- право на земельну частку (пай) розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 8 200 гривень у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок», згідно Сертифікату від 28.03.1997 року серії ВЛ №0276699.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 був зареєстрований і постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , одиноко і після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ніхто із спадкоємців із заявами відносно оформлення спадщини не звертався. Дана обставина підтверджується довідкою, виданою виконкомом Щуринської сільської ради Рожищенського району №293 від 19.11.2020 року (а.с.26), повідомленням Рожищенської державної нотаріальної контори №16/01-16 від 15.01.2021 року (а.с. 49).

Згідно ст.1258 ЦК України (в редакції станом на 14.06.2005 року), спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст.1262 ЦК України (в редакції станом на 14.06.2005 року), у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ч.1 ст.1265 ЦК України (в редакції станом на 14.06.2005 року), у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Згідно ч.ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України (в редакції станом на 14.06.2005 року), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України (в редакції станом на 14.06.2005 року), спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1279 ЦК України (в редакції станом на 14.06.2005 року), якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.1272 ЦК України (в редакції станом на 14.06.2005 року), якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно ст.1276 ЦК України (в редакції станом на 14.056.2005 року), якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

У судовому засіданні встановлено, що спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_5 не було, а спадкоємцями другої черги були його рідні брати: ОСОБА_8 і ОСОБА_14 , які спадщину після смерті ОСОБА_5 у встановленому законом порядку, а саме шляхом подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини та/або шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не прийняли.

Крім того, Цивільним кодексом України (в редакції станом на 14.06.2005 року), тобто на час відкриття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , не було передбачено прийняття спадщини спадкоємцем шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, тому довідка, видана виконкомом Щуринської сільської ради Рожищенського району №293 від 19.11.2020 року (а.с.26), згідно якої спадкоємці ОСОБА_8 і ОСОБА_14 вступили у фактичне володіння майном до спливу шести місяців з дня смерті спадкодавця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом догляду за спадковим будинком та обробітком земельної ділянки, не є належним та допустим доказом на підтвердження прийнятття спадщини ОСОБА_8 і ОСОБА_9 після смерті ОСОБА_5 .

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.20), а ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8).

У судовому засіданні встановлено, що спадкоємців третьої і четвертої черги після смерті ОСОБА_5 не було.

В судовому засіданні встановлено, що спадкоємцями п`ятої черги після смерті ОСОБА_5 є його племінниці, доньки його рідного брата ОСОБА_9 , - ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . Дані обставини підтверджуються Свідоцтвом про народження від 21.08.1985 року (а.с.9), Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.10), Свідоцтвом про народження від 27.02.1987 року (а.с.13), Свідоцтвом про шлюб від 07.11.2012 року (а.с.14).

У судовому засіданні встановлено, що позивачі після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 свого дядька ОСОБА_5 спадщини, у встановленому законом порядку, а саме шляхом подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини та/або шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не прийняли (а.с.27-30).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 приватним нотаріусом Рожищенського районного нотаріального округу С.П.Матвійчук були надані довідки про роз`яснення їх права на звернення до суду за продовженням строку для прийняття спадщини (а.с.27, 29, повідомлення від 20.01.2021 за вих.№9/01-16).

Згідно чинного ЦК України, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України (в редакції станом на 21.12.2020 року) за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України (в редакції станом на 21.12.2020 року) про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Позивачі у судовому засіданні мотивують ту обставину, що у встановлений законом строк не вчинили дій, які б свідчили про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , оскільки не були ознайомлені з вимогами законодавства, що протягом шести місяців слід подати заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору. Крім того, вони не були обізнані про наявність спадкового майна після смерті ОСОБА_5 , а дізналися про це лише у жовтні-листопаді 2020 року.

У судовому засіданні встановлено, що позивачі, на день відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 були повнолітніми, дієздатними і не мали жодних об`єктивно непереборних обставин, які б перешкодили їм вчинити дії, які б свідчили про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , зокрема, подати з 14.06.2005 року в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини.

При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивачів щодо строку та порядку прийняття спадщини, їх необізнаність про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, неприйняття спадщини спадкоємцями другої черги, юний вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, хвороби і смерті родичів, народження дітей тощо.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 28 липня 2011 року подала Рожищенській державній нотаріальній конторі заяву про відмову від прийняття спадщини, що залишилась після смерті її батька ОСОБА_9 на користь матері ОСОБА_18 , що підтверджується матеріалами спадкової справи №213/2011 (а.с. 50-58). Даний факт підтверджує ту обставину, що позивач ОСОБА_2 була обізнана з вимогами законодавства щодо строку та порядку прийняття спадщини.

Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачі у судовому засіданні не надали жодного належного та допустимого доказу на підтвердження поважності причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця, що унеможливили звернення їх з 2005 року до нотаріуса у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Саме по собі незнання щодо строку для подання заяви про прийняття спадщини та щодо наявності спадкового майна, без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини, не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності», як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті,суд доходить висновку, що правові підстави для визначення позивачам додаткового строку для прийняття спадщини відсутні, оскільки причини пропуску строку, на які посилались позивачі, є не є поважними, не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, і не дають підстави для встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, і саме по собі незаперечення відповідачем проти задоволення позову не є однозначною підставою для його задоволення, тому у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 позивачі не цікавилися долею спадкового майна, хоча були обізнані з його наявністю, не обробляли ці земельні паї, не ставили питання про виділення їх у натурі, не здавали в оренду тощо, тобто протягом останніх п`ятнадцяти років не проявляли заінтересованість спадковим майном, хоча проживали в одному районі, де розташовані земельні паї, і з пояснень позивачів у судових засіданнях вбачається, що вони знали про наявність спадкового майна після смерті ОСОБА_5 , тому суд, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, не порушив забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами.

Враховуючи ту обставину, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачами при сплаті судового збору, залишаються за позивачами.

Керуючись ст.ст.4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 81, 83, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, на підставіч.1 ст.1261, ч.ч.3, 5 ст.1268 ЦК України (в редакції станом на 27.04.2003 року), ст.1258, ч.1 ст.1261, ч.ч.3.5 ст.1268, ч.1 ст.1269, ст.1270, ч.ч.1, 3 ст.1272, ст.1276, ст.1279 ЦК України (в редакції станом на 14.06.2005 року), ст.1272 ЦК України (в редакції станом на 01.10.2021 року), суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Доросинівської сільської об`єднаної територіальної громади про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачами.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду або через Рожищенський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації і фактичного проживання: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Відповідач: Доросинівська сільська об`єднана територіальна громада, зареєстрована за адресою: Волинська область. Луцький район, село Доросині, вулиця Миру, будинок №7, 1.

Дата складення повного тексту рішення 17.03.2021 року.

Головуючий суддя Н.В. Шептицька