Справа № 161/3032/21
Провадження № 2/161/1820/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі :

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Чигринюк В.С.

за участю:

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

17.02.2021 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що вона разом з ОСОБА_1 із 24.02.2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася спільна дитина син ОСОБА_3 . Наразі, вона самостійно займається вихованням сина, матеріально забезпечує його, піклується про його всебічний розвиток. Відповідач неодноразово вчиняв відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, в зв`язку з чим її, малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина від іншого шлюбу ОСОБА_5 було поселено до Волинського обласного центру соціально-психологічної допомоги, де вони мешкають до тепер. При цьому, ОСОБА_1 свої обов`язки по утриманню їх спільного сина в добровільному порядку не виконує. Відповідач є здоровим, в повній мірі працездатним та інших утриманців немає. Малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відвідує заклад дошкільної освіти. В свою чергу, вона, у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною, позбавлена можливості працевлаштуватися. Крім того, власного житла вона не має. Враховуючи наведене, просить суд постановити рішення, яким стягувати із ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення нею повноліття.

Позивач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час, місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить відповідне поштове повідомлення, яке міститься в матеріалах справи (а.с.13), заяви, клопотання від неї на адресу суду не надходили.

Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав, суду пояснив. що твердження позивачки про застосування ним домашнього насильства не відповідає дійсності. На даний час позивач з дитиною проживають окремо від нього, кошти на утримання дитини він надає добровільно, зокрема, в березні 2021 року він здійснив оплату за відвідування сином дитячого садочку. На його утриманні інших дітей, утриманців немає. Працює він неофіційно, розмір його середньомісячного заробітку становить 15000 грн.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача, оскільки матеріали справи містять достатні докази, що свідчать про правовідносини сторін.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_7 та відповідач ОСОБА_1 24.02.2018 року уклали шлюб, який зареєстрований Луцьким МВ ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області за актовим записом 208. Зазначене підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася спільна дитина син ОСОБА_8 . Дана обставина підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_2 (а.с. 5).

Малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом зі своєю матір`ю позивачко. ОСОБА_9 .

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо порядку участі відповідача в матеріальному утриманні їх спільного малолітнього сина, тобто між ними існує спір з цього питання.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, інших неповнолітніх дітей та утриманців не має, розмір його заробітку становить близько 15000 грн. на місяць.

Вищевказані обставини відповідач особисто повідомив в ході розгляду справи.

Малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 здоровий, на обліку у лікарів не перебуває, самостійних доходів не має, наразі відвідує заклад дошкільної освіти № 16 УО Луцької міської ради (а.с. 9).

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на їх утримання.

Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 3000 грн., але не менше між 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця та до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає, що визначений розмір аліментів є достатнім та справедливим, а також таким, що відповідає потребам малолітньої дитини.

При вирішенні даного спору, суд також приймає до положення ст. 206 ЦПК України та вважає, що визнання відповідачем позову на зачіпає законних прав та інтересів будь-яких третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З даною позовною заявою позивач ОСОБА_2 звернулася до суду 17.02.2021 року (а.с. 1), отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Крім того, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 908 грн.

На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 352, 354, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_10 стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Луцьку Волинської області, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 3000 (три тисячі) грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 17 лютого 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятьсот вісім) грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць допустити до обов`язкового негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення у повному обсязі складено 24 березня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська