Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2021 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Питель О.В.,

секретар судового засідання Гусєв Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 125/1322/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Барського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. У позовній заяві вказала, що 21.07.2013 вони з відповідачем зареєстрували шлюб. У шлюбі з відповідачем у них народилася донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку кошти на утримання доньки не надає. Позивач зазначила, що причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя у них з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, відсутність спільних інтересів, розходження поглядів на сімейні відносини. Позивач зазначає, що на даний час вони з відповідачем припинили подружні відносини. Перебування у шлюбі вважає за недоцільне, тому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ними та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав. Подав до суду заяву про те, що позов визнає, просить розглянути справу за його відсутності.

З огляду на положення ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та відповідача, ураховуючи, що вони скористалися своїми процесуальними правами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, ураховуючи заяви позивача, відповідача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

21.07.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барського районного управління юстиції у Вінницькій області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено актовий запис № 68, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин. Подальше існування сім`ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім`ї.

Згідно з ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, які полягають у тому, що сімейні стосунки між сторонами не склалися, у сторін відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім`ї, ураховуючи причини розірвання шлюбу, вважає, що нема підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.

Згідно з ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 9).

Відповідно до даних довідки про склад сім`ї Виконавчого комітету Верхівської сільської ради Барського району Вінницької області № 325 від 05.06.2020, до складу сім`ї ОСОБА_1 входить дочка ОСОБА_3 , яка проживає по АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 № 3, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Згідно з п. 17 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вони проживають, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Оскільки під час розгляду справи було встановлено, що відповідач не надає у добровільному порядку коштів на утримання доньки та між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує: задовільний стан здоров`я дитини, платника аліментів, визнання позову відповідачем та прийшов висновку, що аліменти слід визначити у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду (21.08.2020) і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Документально підтверджені судові витрати позивача за вимогу про розірвання шлюбу складаються з судового збору у розмірі 840,80 гривень. Оскільки відповідачем визнано позов, то позивачу, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, інші 50 % судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача, на підставі ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Таким чином, судовий збір за звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів у розмірі 840,80 гривень слід стягнути з відповідача на користь держави.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до даних квитанції до прибуткового касового ордера № 6 від 07.08.2020, вбачається, що ОСОБА_1 сплатила адвокату Панченку Д.І. гонорар за надання правничої допомоги у розмірі 700 грн, матеріали справи місять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 700 грн.

На підставі викладеного та ст. 110, 112, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 12, 81, 133, 141, 263-265, 279, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21.07.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 68.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище " ОСОБА_4 ".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 420 грн 40 коп. (чотириста двадцять гривень сорок копійок) витрат на сплату судового збору та 700 грн (сімсот гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету сплачений судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 21.08.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити рішення про стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання через суд першої інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ).

Повний текст рішення суду складено 16.02.2021.

Суддя