УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Гашук К.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Морозова Вадима Юрійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазанової Олени Миколаївни, приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Білецької Крістіни Олександрівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2021 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Морозова В.Ю. до ТОВ «Сіроко Фінанс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазанової О.М., приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Білецької К.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У вказаній позовній заяві ОСОБА_1 виклав свої позовні вимоги таким чином:

звільнити його від сплати судового збору за подання позовної заяви;

витребувати належним чином засвідчену копію виконавчого напису №13456, який було видано 28.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. та визнати виконавчий напис №13456, виданий 28.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., таким, що не підлягає виконанню;

стягнути з відповідачів по справі на користь ОСОБА_1 , в солідарному порядку, всі витрати понесені ним на правову допомогу, що становлять 10 000 грн.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, доходжу до висновків, що її подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 175, 177 ЦПК України, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

У п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України вказано, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 убачається, що предметом спору у вказаному позові є визнання виконавчого напису №13456 від 28.10.2021, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сіроко Фінанс» заборгованості в розмірі 26 787,60 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Однією із позовних вимог ОСОБА_1 зазначив витребування належним чином засвідченої копії виконавчого напису №13456, який було видано 28.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М.

Разом з тим, суддя зазначає, що витребування доказів не може бути віднесено до позовних вимог, оскільки вказана вимога, відповідно до ст. 84 ЦПК України, фактично є вимогою клопотання про витребування доказів.

Позивач ОСОБА_1 просить витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. оскаржуваний виконавчий напис, однак позивачем не зазначено вжиті ним заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу, що є обов`язковою умовою, відповідно до ст.ст. 81, 82, 84 ЦПК України, для витребування судом доказу, який просить сторона справи.

Позивач ОСОБА_1 не позбавлений можливості ознайомитись із виконавчим провадженням, яке відкрито на підставі вказаного виконавчого напису, та надати суду копію оскаржуваного виконавчого напису, оскільки він міститься в матеріалах виконавчого провадження, що свідчить про те, що позовна вимога позивача про витребування доказів у приватного нотаріуса, заявлена безпідставно.

Позивач у позовній заяві визначив трьох відповідачів: ТОВ «Сіроко Фінанс», на користь якого було вчинено оскаржуваний виконавчий напис; приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазанову О.М., яким було вчинено оскаржуваний виконавчий напис; приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Білецьку К.О., яким було відкрито виконавче провадження на підставі оскаржуваного виконавчого напису.

Частиною 2 ст. 50 ЦПК України передбачено, що участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач, як на порушника свого права.

Тобто, відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Відповідач залучається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач це особа, залучена позивачем, як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат».

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства, як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії, і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього договірних правовідносин із ТОВ «Сіроко Фінанс», на користь якого вчинено виконавчий напис.

Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього про вчинення нотаріальної дії, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Саме такий висновок, викладений у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.08.2019 у справі № 519/77/18.

Крім того, не може бути відповідачем у даній категорії справи приватний і виконавець, оскільки на нього Законом України «Про виконавче провадження» лише покладено обов`язок примусового виконання виконавчого напису, на підставі документів, які подані стягувачем, у даному випадку ТОВ «Сіроко Фінанс», та у приватного виконавця не має повноважень на перевірку законності виконавчого напису, на підставі якого ним відкрито виконавче провадження, а тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього із заявою про відкриття виконавчого провадження, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. До того ж, до обов`язків приватного виконавця не входить обов`язок виконати вимоги позивача, що свідчить про те, що він не повинен відповідати за пред`явленим позовом, а може бути залученим до справи у якості третьої особи.

Слід зазначити, що у разі якщо позивач не згоден із діями приватного виконавця, він може їх оскаржити до суду, у порядку, який визначений главою VII ЦПК України, та Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи усе вищевикладене, позивачу, або ж його представнику необхідно уточнити коло відповідачів, задля ефективного захисту порушеного права позивача.

Крім того, позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідачів по справі на його користь, в солідарному порядку, всі витрати понесені ним на правову допомогу, що становлять 10 000 грн.

Разом з тим, ст. 141 ЦПК України визначено, що судові витрати на сторони покладаються пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку із чим вказана вимога позивача також повинна бути уточнена, оскільки у відповідачів не може виникати солідарного обов`язку із відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У позовній заяві, ОСОБА_1 зазначає, що він звільнений від сплати судового збору, та обґрунтовуючи підстави звільнення від сплати судового збору посилається на те, що судовий збір не справляється за подання скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Разом з тим, ОСОБА_1 звернувся до суду не із скаргою на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, а із позовною заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим такі посилання, як на підставу звільнення від сплати судового збору, є безпідставними.

Також, позивач зазначав, що звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки відповідачем було порушено його права, як споживача.

Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Таким чином, Закон чітко розмежовує, що від сплати судового збору звільняються споживачі - позивачі і лише у поданих ними позовах, що стосуються порушення їх прав як споживачів.

Згідно преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Разом з тим, у самому позові ОСОБА_1 зазначає, що ніколи не був споживачем послуг ТОВ «Сіроко Фінанс», що свідчить про те, що між сторонами відсутні правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», у зв`язку із чим його посилання, як на підставу звільнення від сплати судового збору на Закон України «Про захист прав споживачів» є недоречними.

До того ж, свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», а не Закону України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи вищевикладене, доходжу до висновку, що пільги щодо сплати судового збору не поширюються на вимоги позивача заявлені у вказаному позові, а тому заявлені позивачем позовні вимоги підлягають оплаті судовим збором.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру поданою фізичною особою сплачується в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки позивачем заявлено позовну вимогу немайнового характеру, про визнання виконавчого напису нотаріуса, таким, що не підлягає виконанню, то йому необхідно сплатити за неї судовий збір у розмірі 908 грн.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору, відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» позивачем не заявлялось.

Крім того, відповідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Разом з тим, позивачем до позовної заяви не долучено її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників справи.

Натомість позивачем долучено до позовної заяви квитанції АТ «Укрпошта», та у додатках до позовної заяви зазначено, що до позовної заяви додано квитанції про надсилання позовної заяви відповідачам, що дає підстави дійти висновку, що позивач самостійно направив відповідачам копії позовної заяви з додатками.

Дійсно, абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України визначено, що у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Разом з тим, враховуючи, що позовну заяву ОСОБА_1 подав до суду поштовим зв`язком, а не в електронній формі, то він повинен виконати вимоги ч. 1 ст. 177 ЦПК України, а саме додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно із ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на зазначені недоліки позовної заяви, її необхідно залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

При цьому, судовий збір необхідно сплатити за такими платіжними реквізитами: отримувач: ГУК у Запорізькій області/ м. Запоріжжя/Вознесенівс./22030101; код отримувача: (ЄДРПОУ) 37941997; номер розрахунку (IBAN): UA0008513, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259-261 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Морозова Вадима Юрійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазанової Олени Миколаївни, приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Білецької Крістіни Олександрівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що у разі усунення недоліків у вказаний строк, заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.В. Гашук