Справа № 127/2-886/1984
Провадження 2-в/127/2/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Мутовкіній В.І.,

за участю: заявника ОСОБА_1 та її представника адвоката Чернілевської Р.В.,

представників заінтересованих осіб адвоката Солоненко О.І., Малика О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №127/2-886/1984 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, поділ майна та домоволодіння, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №127/2-886/1984 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, поділ майна та домоволодіння у частині поділу житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивувала тим, що у 1984 році ОСОБА_2 звернулась до Нарсуду Ленінського району з позовною заявою про поділ спільного майна подружжя. За результатами розгляду її позовної заяви шлюб розірвано, стягнуто аліменти, та вирішено питання про поділ житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 визнано за кожним із подружжя право власності на 50% будинковолодіння.

При цьому, вважає, що суд при постановленні рішення допустився описки, оскільки неправильно визначив обсяг спільного сумісного майна подружжя, яке підлягало поділу. Зокрема, відповідно до договору купівлі-продажу від 21 грудня 1979 року ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_4 половину будинку з відповідною часткою господарських будівель у АДРЕСА_1 , а не цілий будинок. Відтак частка кожного із подружжя мала становити не 50%, а 25 % (1/4).

Дана помилка перешкоджає позивачу у реєстрації права власності. Після звернення до суду із заявою про виправлення описки у судовому рішенні з`ясувалося, що матеріали цивільної справи знищені, наявне лише рішення суду.

Відтак виникла необхідність у їх відновленні, а саме у частині доказів, які посвідчують право власності на нерухоме майно, що підлягало поділу, у зв`язку із чим вона звернулась до суду із даною заявою.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Чернілевська Р.В. вимоги заяви підтримали, просили її задовольнити з підстав, викладених у ній та її додаткових письмових поясненнях (а.с.1-3, 53-55).

Представник заінтересованих осіб адвокат Солоненко О.І. заперечила щодо задоволення заяви з підстав, викладених у її письмових поясненнях (а.с.58-60).

Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду вищевказаної заяви, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заява про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Під час розгляду питання щодо відновлення втраченого судового провадження з`ясовано, що в архіві Вінницького міського суду Вінницької області у томі 9 підшивки рішень та ухвал Народного суду Ленінського району м. Вінниці, ухвал Вінницького обласного суду цивільних справ, розглянутих у 1984 році, зберігся повний текст рішення Народного суду Ленінського району від 02 липня 1984 року у справі №2-886 (а.с.142-143).

Інших документів у архівних матеріалах Вінницького міського суду Вінницької області не збереглося, вони були знищені працівниками ліквідованого Ленінського районного суду м. Вінниці, що вбачається із листа начальника відділу ведення архівних справ Вінницького міського суду Вінницької області від 04 вересня 2020 року (а.с.23).

При цьому, відповідно до ч.4 ст.491 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження може бути подана до суду незалежно від строку зберігання судового провадження, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

Крім цього, у абз. 1 п. 38 постанови Пленуму Верховного Суду України 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» звернуто увагу судів на те, що за правилами розділу IX ЦПК відновлення втраченого (і в разі, коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження.

Таким чином, знищене у зв`язку із закінченням строків зберігання судове провадження може бути відновлено у порядку, передбаченому ст.ст. 488-495 ЦПК України.

При цьому заява про відновлення втраченого судового провадження для виконання судового рішення може бути подана до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Суд може поновити зазначений строк, якщо за клопотанням заявника визнає причини його пропуску поважними (ч.5 ст.491 ЦПК України).

У даному випадку заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про часткове відновлення втраченого судового провадження, а саме щодо поділу майна подружжя. У цій частині на виконання рішення Народного суду Ленінського району м. Вінниці у справі №2-886 виконавчий лист не видавався. Відтак, строк, передбачений ч.5 ст.491 ЦПК України до заяви ОСОБА_1 не може бути застосований.

Зі змісту повного тексту рішення Народного суду Ленінського району м. Вінниці від 02 липня 1984 року у справі №2-886 вбачається, що учасниками справи були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

При цьому, 15 лютого 1986 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 , з огляду на що змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 15 лютого 1986 року серії НОМЕР_1 (а.с.20).

У своїй заяві ОСОБА_1 просить відновити втрачене судове провадження №2-886 у частині поділу житлового будинку, розташованого у АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках-осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 494ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

У матеріалах інвентаризаційної справи №14037 на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , наданих на вимогу суду, міститься ухвала Народного суду Ленінського району м. Вінниці від 17 січня 1984 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_8 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, поділ майна та домоволодіння, якою у зв`язку із тим, що сторони не дійшли згоди про порядок поділу домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , призначено будівельну експертизу, проведення якої доручено Вінницькому бюро технічної інвентаризації. Перед експертами поставлено наступні запитання: "1. Чи можливо розділити домоволодіння по 50%? 2. Вказати можливі варіанти поділу та план поділу. Оплату експертизи проведе ОСОБА_2 . До надання висновку експертизи справу провадженням зупинити".

У матеріалах інвентаризаційної справи міститься також лист експерта Гончаренка від 15 лютого 1984 року за вих. №577, адресований Народному суду Ленінського району м. Вінниці, відповідно якого повідомляється, що виконати ухвалу суду від 17 січня 1984 року не вдається можливим, так як на день обстеження домоволодіння 08 лютого 1984 року відповідача ОСОБА_3 не було вдома, хоча він був попереджений про день обстеження.

Крім цього, до заяви ОСОБА_1 додано копію вступної та резолютивної частини рішення Народного суду Ленінського району від 09 липня 1984 року у справі №2-886 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, поділ майна, відповідно до якого визнано право власності за ОСОБА_2 на 50% домоволодіння, розташованого у АДРЕСА_1 , а в натурі виділено їй приміщення: кімнату 10 кв.м., кімнату 12 кв.м., веранду, погріб, визнано право власності за ОСОБА_3 на 50 % домоволодіння, розташованого у АДРЕСА_1 , а в натурі виділено приміщення кімнату 17 кв.м. і кімнату 16 кв. м. Зобов`язано ОСОБА_3 за свій рахунок закласти дверні пройми їх кімнати 17 кв. м. в коридор і з кімнати 16 кв. м. у кімнату 12 кв. м, а також влаштувати собі окремий вхід на вулицю (а.с.5).

Аналогічні за змістом рішення Народного суду Ленінського району м. Вінниці, одне із яких датоване 09 липня 1984 року, а інше 02 липня 1984 року, містяться у матеріалах інвентаризаційної справи на аркушах 50 та 127. Обидві копії звірені гербовою печаткою, містять підписи народного судді, а копія від 09 липня 1984 року також підпис секретаря, вказівку про те, що оригінал даного рішення знаходиться у нарсуді Ленінського району м. Вінниці в цивільній справі за 1984 рік (а.с. 5, 63-65, 144).

Відповідно до оригіналу повного тексту рішення Народного суду Ленінського району м. Вінниці у цивільній справі №2-886, яке збереглося в архіві Вінницького міського суду Вінницької області у томі 9 підшивки за 1984 рік, воно датоване 02 липня 1984 року.

За його змістом у вступній частині рішення вказано, що справа за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів і поділу майна.

У описовій частині («Встановив:») рішення вказано, що сторони перебували у шлюбі з 1976 року, від шлюбу мають двох дітей. Позивач просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що сім`я розпалась, відповідач зловживає алкоголем, ображав її, що негативно впливає на виховання дітей. Відповідач заявив, що позивачка має неврівноважений характер.

У мотивувальній частині рішення зазначено: «Суд вважає, що сім`я розпалася. На підставі викладеного та керуючись ст. 40, 28, 82 КЗШС суд вирішив…».

Резолютивна частина оригіналу повного тексту рішення Народного суду Ленінського району м. Вінниці у цивільній справі №2-886 від 02 липня 1984 року у частині, що стосується будинку у АДРЕСА_1 аналогічна до змісту копій від 02 липня 1984 року та 09 липня 1984, які знаходяться у матеріалах інвентаризаційної справи та були надані заявником.

Разом з тим, заявником будь-яких доказів на підтвердження того, що разом із позовною заявою чи згодом заявником був наданий суду договір купівлі-продажу від 21 грудня 1979 року, що такий доказ надано іншими особами на вимогу суду, у ході розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження не надано.

Клопотання про допит будь-яких свідків не заявлялося.

У описовій частині оригіналу повного тексту рішення Народного суду Ленінського району м. Вінниці від 02 липня 1984 року цей доказ не досліджено та не описано.

Відтак, у частині відновлення вказаного договору як доказу у втраченій справі №2-886 слід відмовити за недоведеністю.

Таким чином, на підставі вказаних вище документів (матеріалів з архіву Вінницького міського суду Вінницької області, інвентаризаційної справи і поданих заявником доказів), що були досліджені у судовому засіданні, судом встановлено, що в провадженні Народного суду Ленінського району м. Вінниці знаходилась цивільна справа №2-886 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, поділ майна та домоволодіння. За результатами її розгляду 02 липня 1984 року постановлено рішення, яким визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на 50% домоволодіння, розташованого у АДРЕСА_1 , кімнати 10 кв. м., 12 кв. м., а також веранду та погріб виділено в натурі ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 кімнати 17 кв. м. та 16 кв. м.

З врахуванням наведеного, суд вбачає підстави для відновлення втраченого судового провадження №2-886 у частині процесуальних документів: ухвали Народного суду Ленінського району м. Вінниці від 17 січня 1984 року, листа експерта Гончаренка від 15 лютого 1984 року за вих. №577, рішення Народного суду Ленінського району м. Вінниці від 02 липня 1984 року (а.с.140-144), а в частині відновлення договору купівлі-продажу від 21 грудня 1979 року вимоги заяви є необґрунтованими, а отже заява про відновлення втраченого судового провадження в частині відновлення рішення підлягає задоволенню частково.

Підстав для стягнення із заявника на користь заінтересованої особи ОСОБА_10 витрат на професійну правничу допомогу не вбачає, оскільки відповідно до ч.1 ст. 495 ЦПК України у разі подання завідомо неправдивої заяви судові витрати, понесені іншими учасниками справи, відшкодовуються заявником у повному обсязі, про що суд постановляє ухвалу. У даному випадку заява судом не визнана неправдивою, адже справа була знищена та потребувала відновлення з огляду на наявний між сторонами спір щодо права власності на нерухоме майно. А тому підстав для відшкодування витрат заінтересованої особи на професійну правничу допомогу немає, у задоволенні відповідного клопотання представника ОСОБА_10 адвоката Солоненко О.І. слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 13, 260-261, 353-354, 488, 493-495 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково.

Відновити втрачене судове провадження Народного суду Ленінського району м. Вінниці №2-886 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, поділ майна та домоволодіння у частині, що стосується поділу житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме процесуальних документів: ухвали Народного суду Ленінського району м. Вінниці від 17 січня 1984 року, листа експерта Гончаренка від 15 лютого 1984 року за вих. №577, рішення Народного суду Ленінського району м. Вінниці.

У задоволенні клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_10 адвоката Солоненко Ольги Іванівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення через суд першої інстанції або безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 17 березня 2021 року.

Суддя