Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2805/20 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 53 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю. суддів Григорусь Н.Й.

Галацевич О.М.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у місті Житомирі справу № 278/2805/20

за позовом адвоката Кульчицького Олександра Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ПАТ "Страхова компанія "Еталон" про стягнення невиплаченого страхового відшкодування

за апеляційною скаргою адвоката Кульчицького Олександра Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 14 січня 2021 року, ухваленепід головуванням судді Грубіяна Є.О. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

В жовтні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом про стягнення з ПАТ "Страхова компанія "Еталон" на їх користь невиплаченого страхового відшкодування: 13511,50 грн. на користь ОСОБА_1 , 12519грн на користь ОСОБА_2 . В обґрунтування позову зазначили, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинув ОСОБА_3 , чоловік ОСОБА_2 і батько ОСОБА_1 . Винуватець пригоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність у відповідача. Страхове відшкодування виплачено частково, решту страховик виплачувати відмовляється.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 14 січня 2021 рокупозов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "Еталон" на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі по 992,50грн. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі адвокат Кульчицький О.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , просить скасувати рішення в частині відмови у стягненні моральної шкоди і ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з відповідача на користь позивачок по 12519грн. кожній на відшкодування моральної шкоди. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що пішоход не є джерелом підвищеної небезпеки, тому наявність чи відсутність його вини не може бути підставою для покладення на нього зобов`язання з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Органами досудового розслідування не було встановлено наявності в діях ОСОБА_3 умислу. З урахуванням положень ч.5 ст.1187 ЦК України за завдану шкоду має відповідати ОСОБА_4 .

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ СК «Еталон» просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення залишити без змін. Посилається на те, що страхове відшкодування було зменшено на підставі ст. 1193 ЦК України.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 18 березня 2020 року слідчим управлінням управління поліції в Житомирській області винесено постанову про закриття кримінального провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 17 листопада 2019 року о 3 годині 37 хвилин на 148 км автодороги "Київ-Чоп" поблизу с. Кам`янка Житомирського району Житомирської області в результаті якої загинув ОСОБА_3 внаслідок наїзду на нього автомобіля марки "Сітроен Берлінго" реєстраційний номер " НОМЕР_1 " під керуванням водія ОСОБА_4 . Причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди та наслідків було грубе порушення пішоходом ОСОБА_3 ПДР України, в діях водія виявлено невідповідність вимогам п. 12.9 "б" ПДР України (а.с.19-21).

Позивачки (дочка та дружина загиблого) звертались до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку із смертю ОСОБА_3 і просили відшкодувати 25038 грн. моральної шкоди обом позивачам, 150228 грн. дружині загиблого у зв`язку із втратою годувальника та 1985 грн. витрат на поховання (а.с.13-16).

Відповідачем здійснено страхове відшкодування у зв`язку із смертю ОСОБА_3 : на користь ОСОБА_1 в розмірі 13511,50 грн. - 50% витрат на поховання та 50% моральної шкоди, на користь ОСОБА_2 12519 грн. - 50% моральної шкоди. Зменшення страхового відшкодування здійснено у зв`язку із наявністю вини пішохода у виникненні дорожньо-транспортної пригоди. Виплата у зв`язку із втратою годувальника не проводилась адже відповідні та підтверджуючі такий факт документи страховій компанії надані не були (а.с.17,18).

Відповідно до ч.2 ст.1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено строки та розмір виплат.

За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок про правомірність зменшення страховиком розміру страхового відшкодування за моральну шкоду, оскільки дія ч.2 ст.1193 ЦК України поширюється і на випадки страхового відшкодування.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Рішення в оскаржуваній частині ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Кульчицького Олександра Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 14 січня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча: Судді: