Справа № 286/1310/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л. ,

з секретарем Грибовською Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 64000 грн. та судовий збір в сумі 908 грн., мотивуючи тим, що протягом 2020 року він - ОСОБА_1 , дав в борг 53000 (п`ятдесят три тисячі) гривень та 400 (чотириста) доларів США ОСОБА_2 , про що свідчить її письмова розписка від 23.11.2020, складена в присутності свідків. Відповідач зобов`язувалася повернути вказані кошти до 05.12. 2020, але станом на день подачі позовної заяви так і не віддала борг, чим порушила виконання свого зобов`язання.

На його неодноразові звернення з проханням повернути гроші відповідач жодним чином не реагує, чим ухиляється від вирішення спору. До того ж, йому стало відомо, що відповідач позичала гроші в шахрайський спосіб в інших мешканців Овруцького району, тому 6 березня він подав заяву до відділу поліції щодо кримінального правопорушення. В письмовому поясненні ОСОБА_2 визнала факт отримання грошей.

У зв`язку з простроченням відповідачем терміну виконання зобов`язання, а також уникнення мирного вирішення спору, він вимушений звернутись до суду з відповідним позовом.

Станом на дату подачі позову 400 доларів США по курсу НБУ складають 11000 грн., тобто загальна сума боргу: 53000+11000=64000 грн..

Відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому просить позов задовольнити частково в сумі 39220 грн. 00 коп., зазначивши, що вона частинами зобов`язується сплачувати заборгованість до повного її погашення. Враховуючи її матеріальний стан, просить не стягувати з неї судовий збір.

При цьому вказала, що дійсно впродовж 2018-2020 років у зв`язку з сімейними обставинами, важкою хворобою, довготривалим і дороговартісним лікуванням нею неодноразово позичалися кошти у ОСОБА_1 та інших осіб, які вона добросовісно повертала і сплачувала, жодним чином не відмовляючись від боргу, завжди була на зв`язку, відповідала на дзвінки та зустрічалася особисто.

ОСОБА_1 їй були позичені кошти на початку 2020 року без жодної боргової розписки в сумі 35000 грн. (тридцять п`ять тисяч гривень) та 600 $ (шістсот доларів США). За усною домовленістю з позичальником вона мала віддати цей борг з продажу деякого належного їй майна в термін до одного-двох місяців. Однак, з незалежних від неї причин, угода не склалася. Враховуючи, що з ОСОБА_1 вони знайомі давно, перебували у дружніх стосунках, вони прийшли до усної згоди, що заборгованість вона буде повертати частинами по фінансових можливостях, із врахуванням того, що кошти були зняті з кредитної картки, тобто з урахуванням відсотків за користування кредитом. Щомісяця вона виконувала ці умови, сплачуючи кошти як готівкою на руки ОСОБА_1 , так і на його картковий рахунок. Не усвідомлюючи, що їй знадобляться якісь підтвердження її проплат, вона не зберігала чеки з терміналів, не просила ОСОБА_1 написати письмово, що кошти він отримував.

Однак, починаючи з вересня 2020 року ОСОБА_1 , з його слів, як ФОП не отримував доходів, коштів йому не вистачало і почав вимагати погашення боргу усією сумою відразу. Вона пояснила йому, що у неї цієї суми немає, так як через довготривале дорого вартісне лікування після хірургічного втручання, вся її родина перебувала в боргах. Однак, позичальник почав справжнє переслідування її та її близьких, приїжджав за місцем роботи, вривався в кабінет, чергував під вікнами в неї вдома, їздив з вимогою погашення боргу до її сестри додому.

За весь цей час вона намагалася перепозичити кошти, щоб повернути їх, продати своє майно тощо. Однак повернути борг на вимогу ОСОБА_1 повністю не змогла.

27 вересня 2020 року ОСОБА_1 зустрівся з нею біля школи, в яку ходить її семирічна донька, знову почав вимагати погашення боргу, налякав дитину, погрожував поїхати в село до її батьків-пенсіонерів і «вибити» борг у них. Тому, з намаганням врегулювати конфлікт, вона погодилася власноручно написати розписку з проханням визначення терміну щодо погашення до 31.12.2020. ОСОБА_1 погодився лише за умови, якщо сума боргу буде вказана 50000,00 грн.. Не маючи іншого виходу, вона пішла на ці умови, так як переживала за спокій для своїх батьків та дитини.

З вересня місяця до 20 листопада вона повернула на руки ОСОБА_1 200 $ (двісті доларів США) та 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень) готівкою. Писати будь які розписки про отримання цих коштів ОСОБА_1 звичайно ж відмовився. Окрім того, за рекомендаціями, сплачувала гроші на картковий рахунок, а саме в жовтні - 1600,00 грн. того платежу, який встановив позичальник.

В листопаді місяці конфлікт зайшов у глухий кут, порушуючи всі усні домовленості, ОСОБА_1 приїхав до неї на роботу, вчинив скандал, і погодився лише переписати розписку, додавши до неї залишок заборгованості в доларах, а саме 400 $ (чотириста доларів США), які вона визнала та 53000 (п`ятдесят три тисячі гривень), які утворилися ніби то з нарахованих відсотків за користування кредитним лімітом, датою повернення боргу вимагав вказати саме до 05.12.2020. Саме тоді вона пропонувала йому вирішити питання у судовому порядку, щоб з її доходів утримували кошти в рахунок погашення боргу, при цьому вона не раз пропонувала скласти нотаріальний договір і встановити щомісячну суму погашення, жодного разу вона не відмовилася від оплати боргу.

Протягом грудня її сестра та вона все ж таки домовилися з ОСОБА_1 про те, що починаючи з січня 2021 року будуть сплачувати на рахунок ОСОБА_1 по 5000,00 гривень щомісяця до 25 числа. В грудні вона сплатила встановлений ним платіж 1780,00 грн. на його картковий рахунок, що підтверджується випискою з Приват24.

Однак, 8 січня 2021 року о 23:34 з номеру НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , надійшов дзвінок. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, використовуючи нецензурну лайку, повідомив, що зараз приїде до її дому і «виб`є!» всі кошти відразу. До розмови приєднався його брат ОСОБА_4 , діючий працівник поліції, пообіцяв проломити їй голову, але гроші забрати зараз. На її умовляння не їхати, не лякати дитину, прислухатися до здорового глузду, брати ОСОБА_5 не відреагували. О 00:01 вони увірвалися до її квартири, ОСОБА_1 наніс тілесні ушкодження їй, вибив зуб. На її крик прокинулася дитина, в квартирі перебував її неповнолітній племінник, якого ОСОБА_1 відштовхнув та увірвався у кімнату чоловіка. Її чоловік, вчинивши опір, виштовхав обох братів на вулицю, в цей час вона зателефонувала на 102 (9 січня 2021 року о 00:08 годині) і повідомивши про ситуацію назвала прізвища братів ОСОБА_5 , викликала наряд поліції. Бійка за участю діючого поліцейського ОСОБА_4 продовжувалася на вулиці біля під`їзду, що бачили сусіди. Обоє братів перебували в стані алкогольного сп`яніння, приїхали до будинку машиною. На всі вмовляння не реагували, порвали на її чоловікові пуховик, пошкодили обличчя, руки, ребра. У відділі поліції, вона написала пояснення про ситуацію, що склалася. У присутності представників поліції ОСОБА_1 просив у неї вибачення і сказав, що борг вона може не віддавати зовсім, аби вона не писала заву на його брата ОСОБА_4 . Знову ж таки, вона написала в поясненнях, що від боргу не відмовляється, зобов`язується його повертати частинами до повного погашення. Чисто по-людськи пошкодувавши ОСОБА_4 , його кар`єру і його сім`ю, вона не висувала жодних звинувачень.

9 січня 2021 року в квартирі за місцем її проживання в присутності чоловіка, подруги та неповнолітнього племінника ОСОБА_1 просив в неї вибачення. Домовилися, що вона не буду подавати позов за розбій, а їй дають змогу борг повертати частинами. Позичивши у своєї подруги кошти, вона в той же момент віддала ОСОБА_1 400 $ (чотириста доларів США) та 12000 дванадцять тисяч гривень, узгодивши з ним, що це платіж за січень і лютий 2021 року. Подрузі відомо на які цілі вона позичала в неї гроші і вона може це підтвердити також.

В лютому місяці 2021 року вона повідомила ОСОБА_1 , що попала під скорочення на роботі, про що свідчить копія трудової книжки, тому попросила трохи почекати з виплатою боргу. Однак, ОСОБА_1 звернувся до Овруцького ВП, звинувативши її у шахрайстві. Знову ж таки нею написані пояснення, в яких вказано, що від боргу вона не відмовлялася, що зобов`язувалася сплатити повністю.

Розуміючи те, що не виконала свої зобов`язання у вказані терміни, вона до останнього моменту намагалася врегулювати конфлікт. Однак, після звернення ОСОБА_1 до відділення поліції за фактом шахрайства вона запевнила, що залишок боргу буде сплачувати лише за рішенням суду у розмірах, передбачених чинним законодавством України від своїх доходів.

Як свідчить копія трудової книжки, дійсно вона перебуває на обліку в Овруцькій філії Житомирського обласного центру зайнятості з 15.03.2021 по 17.05.2021. За увесь час перебування на обліку вона отримала 400 грн. допомоги по безробіттю, а нараховані їй 13700 грн. допомоги досі не виплачені, так як по всій Україні має місце заборгованість по виплаті допомоги по безробіттю.

З 18.05.2021 вона приступила до роботи на 0,5 штатної одиниці інспектора з кадрів у Овруцькому професійному ліцеї. Тобто, її дохід на місяць складатиме 2700,00 грн. заробітної плати та 2000,00 грн. аліментів на дитину, які батько дитини сплачує за усною домовленістю. З чоловіком на разі спільне господарство не веде, спільно не проживає і на його доходи не розраховує.

Коментарі ОСОБА_1 щодо її боргів вважає недоречними і втручанням в її особисте життя. В разі потреби може надати документи стосовно захворювання, на лікування якого витрачалися всі кошти. Жодного разу її борги не були шахрайством, так як ні від однієї гривні повернення вона не відмовилася.

На жаль, окрім виписок, згідно яких кошти отримував ОСОБА_1 на свою картку, та свідчень її близьких, інших доказів повернення нею боргу не має.

Одночасно повідомляє, що додаток до позовної заяви, а саме вимогу з повернення боргу не отримувала. В додатках не міститься підтвердження отримання нею вимоги, а тому звинувачення у ігноруванні вимоги повернення боргу в порядку досудового врегулювання є також безпідставними.

Розписка написана нею власноручно 23.11.2020 лише в присутності її та ОСОБА_1 . Напис «гроші отримала в присутності свідків» нею написано під тиском і погрозами, жодних свідків там не було. В розписці зазначено «грошові кошти отримала», а не «беру в борг», але кошти вона отримала в березні 2020 року за усною домовленістю. Тобто, свідків отримання коштів чи написання розписки аж ніяк не було.

З березня 2021 року ОСОБА_1 не виходить на зв`язок, на її прохання повідомити чи змінилися реквізити картки, які вона пише йому в месенджерах (вайбер, телеграм), не реагує. То яким чином він хотів врегулювати повернення боргу їй достеменно невідомо.

Так як ОСОБА_1 неодноразово порушував їх домовленості, погрожував, залякував, наніс психологічну травму її дитині, яка і досі боїться стуку в двері, втручався у особисте життя її сестри, не бачить за можливе в подальшому вирішувати з ним питання в договірному порядку.

Представник позивача надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що ознайомившись з викладеними відповідачем у відзиві запереченнями на позов, вважає їх безпідставними та недостовірними, виходячи з наступного.

Позивач надав у борг відповідачу грошові кошти в сумі 53000,00 (п`ятдесят три тисячі) грн. та 400 (чотириста) доларів США про що свідчить розписка від 23.11.2020 в отриманні суми позики відповідачем та зобов`язання останнього повернути дану суму боргу до 5 грудня 2020 року.

Однак, відповідач не повернув позивачу грошові кошти вказані в розписці, що підтверджується наявністю у позивача оригіналу боргової розписки від 23 листопада 2020 року.

Крім того, згідно пояснень відповідача від 11 березня 2021 року, наданих ст. ДОП ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області капітану поліції Бурикіну П.С., відповідач визнає факт отримання грошових коштів від позивача у борг та факт написання нею боргової розписки від 23.11.2020 та не заперечує зобов`язання з їх повернення, але на підставі рішення суду.

Всі інші доводи та коментарі відповідача зазначені в відзиві на позовну заяву є недоречними та не стосуються предмету позову.

Беручи в борг у позивача грошові кошти, відповідач повинна була розрахувати на джерело погашення даного боргу. Вона ввела в оману позивача з приводу продажу належного їй майна (нерухомості) та обіцянок віддати борг грошовими коштами вирученими з продажу цього майна.

Доказів сплати коштів за борговою розпискою від 23.11.2020 відповідачем до суду не надано, а додані скріншоти (знімки) екрану телефону з Приват24 про перерахування коштів позивачу є неналежними та недостовірними доказами в розумінні положень ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України.

Крім того, просить суд врахувати те, що відповідач плутається в своїх показанях щодо повернення частини грошових коштів позивачу, що ставить їх під сумнів в цілому, а саме: в відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що в присутності її чоловіка, подруги, племінника повернула позивачу грошові кошти в сумі 400 (чотириста) доларів США, які позичила у своєї подруги, а у своїх поясненнях від 11 березня 2021 року, наданих ст. ДОП ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області капітану поліції Бурикіну П.С., відповідач зазначає, що в присутності свого чоловіка, племінника, подруги віддала позивачу 600 (шістсот) доларів США.

Отже, враховуючи вищевикладене відповідач визнала, що отримала від позивача грошові кошти у борг з терміном повернення до 5 грудня 2020 року, однак доказів повернення коштів позивачу відповідач не надала.

Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження, з повідомленням сторін.

В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Також зазначив, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, щоб спростувати обставини справи.

Відповідач також надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі у зв`язку із сімейними обставинами (хворобою дитини). Крім того вказала, що впродовж березня-серпня 2021 року неодноразово зверталася до позивача з проханням надати їй реквізити для сплати боргу та укласти мирову угоду, однак безрезультатно. Визнає суму боргу в розмірі 52800 грн., які зобов`язується повернути згідно чинного законодавства зі своїх доходів відповідно до рішення суду. Просить суд не стягувати з неї судовий збір у зв`язку з тим, що вона працює на 0,5 ставки із зарплатою в 2400 грн. та одноосібно виховує дитину.

Врахувавши доводи сторін, наведені в їх заявах, та дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В ч.1 ст. 1047 ЦК України законодавець закріпив, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім, оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

Частиною 2 ст.1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 1049 ЦК України).

За змістом ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 28.09.2020 ОСОБА_2 надала розписку ОСОБА_1 в тому, що вона визнала свої фінансові ззобов`язання перед ним, а саме борг в сумі 50000 грн. кредитних коштів, який зобов`язувалася повернути в повному обсязі до 31.12.2020, в тому числі і відсотки за користування кредитними коштами (а.с. 7).

Крім того, позивач предоставив розписку відповідача від 23.11.2020, в якій зазначено, що відповідач отримала від ОСОБА_1 , тобто позивача, грошові кошти в сумі 53000 грн. та 400 доларів США, які зобов`язалася повернути до 05.12.2020 (а.с.8).

Саме вказана розписка відповідача підтверджує факт передачі їй грошей позивачем, а тому суд вважає, що між сторонами було укладено договір позики 23.11.2020, тобто в день передачі відповідачу 53000 грн. та 400 доларів США.

Відповідач у відзиві та своїй заяві визнала борг частково: у відзиві на суму 39220 грн. 00 коп., а в заяві від 14.09.2021 на 52800 грн., ніяким чином не пояснивши розбіжності. Долучені нею до відзиву скріншоти платежів суд не може покласти в основу рішення по справі, оскільки вони не підтверджують факту внесення коштів саме на погашення боргу за договором позики. Будь-яких інших доказів на підтвердження погашення боргу відповідачем не надано.

Оскільки, офіційний курс гривні відносно долара США, встановлений НБУ на час подачі позову до суду - 12.04.2021, склав 27,9094 грн. за 1 долар США, відтак, сума основного боргу складає: 400 доларів США Х 27 грн. 91 коп. = 11164 грн. 00 коп.+53000 грн.=64164 грн.. Однак, до стягнення підлягає сума в межах позовних вимог - 64000 грн..

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 908 грн., який відповідно до ст.141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Доказів, які б підтверджували тяжкий майновий стан відповідача, перебування на її утриманні неповнолітньої дитини, суду не надано. Відповідно відсутні правові підстави для звільнення відповідача від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , заборгованість за договором позики в сумі 64000 (шістдесят чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 908 грн. судового збору.

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець

Повне рішення виготовлено 21 вересня 2021 року.