Справа № 199/4324/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Завродській Т.М.,

за участю боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа суду, виданого на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2015 року по цивільній справі №199/4324/15-ц (провадження №2/199/2234/15) за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2021 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся заявник із вищевказаною заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа суду, в обґрунтування якої послався на те, що Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 07 вересня 2015 року було винесено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором. 28 серпня 2017 року між ПАТ «Кредобанк» та заявником укладено договір факторингу, на підставі якого заявник набув належних ПАТ «Кредобанк» прав вимоги до ОСОБА_1 за згаданим вище кредитним договором. 15 травня 2020 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська замінено стягувача за виконавчим листом, виданим на вказане рішення суду, з ПАТ «Кредобанк» на заявника. Постановою державного виконавця від 26 лютого 2016 року виконавчий лист суду, виданий на згадане рішення суду, було повернуто стягувачу, а тому строк пред`явлення його до виконання закінчився ще 26 лютого 2019 року. Посилаючись на те, що станом на дату зазначеної ухвали суду про заміну стягувача заявнику не було відомо про стан виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, такий виконавчий лист заявник отримав від первісного стягувача вже із пропуском строку пред`явлення його до виконання, заявник вважає означений строк пропущеним із поважних причин, а тому просить суд його поновити, для звернувся до суду із даною заявою.

В судове засіданні представник заявника, представник первісного стягувача не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Боржник за виконавчим листом в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, надав суду письмові заперечення, в яких послався на те, що строк пред`явлення виконавчого листа суду сплив ще до заміни кредитора у зобов`язанні за кредитним договором на заявника, вказав на подання заявником суду підробленої постанови державного виконавця, обізнаність заявника про існування виконавчого листа та збіг строку пред`явлення його до виконання задовго до звернення до суду із даною заявою, оскільки заявник намагався ще в 2017 році в досудовому порядку стягнути з боржника заборгованість за кредитним договором.

За таких обставин суд у відповідності до ст.433 ч.3 ЦПК України вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд заяви по суті за такої явки учасників її розгляду.

Вислухавши боржника та дослідивши матеріали заяви і цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, 07 вересня 2015 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за наслідками розгляду по суті цивільної справи №199/4324/15-ц (провадження №2/199/2234/15) за позовом ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Дане рішення за наслідками апеляційного перегляду залишено без змін. (а.с.103-106, 136-138).

04 листопада 2015 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська на адресу представника ПАТ «Кредобанк» направлено виконавчий лист, виданий на зазначене вище рішення того ж суду. Стягувачем зазначено ПАТ «Кредобанк», а боржником ОСОБА_1 (а.с.146, 193, 213).

26 лютого 2016 року постановою державного виконавця АНД ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області виконавчий лист суду, виданий 04 листопада 2015 року, повернуто стягувачу через відсутність у боржника майна, на яке можна звернути стягнення (а.с.214).

09 березня 2016 року ухвалою суду касаційної інстанції вищевказані рішення суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанцій залишені без змін (а.с.175-176).

05 травня 2017 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська задоволено заяву ПАТ «Кредобанк» про видачу дублікату виконавчого листа суду від 04 листопада 2015 року. Однак, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року зазначену ухвалу суду першої інстанції скасовано, а вирішення заяви про видачу дублікату виконавчого листа передано на новий розгляд до суду першої інстанції. (а.с.208-209, 258-259)

27 липня 2017 року за наслідками зазначеного вище нового розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого листа ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська задоволено заяву ТОВ «Кредобанк» та вирішено видати дублікат виконавчого листа того ж суду від 04 листопада 2015 року. Дублікат виконавчого листа видано 02 серпня 2017 року, стягувачем вказано ПАТ «Кредобанк», а боржником ОСОБА_1 , строк пред`явлення виконавчого листа до виконання зазначено один рік, рішення суду ж, на яке його видано, набрало законної сили 06 жовтня 2015 року.

28 серпня 2017 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу із відступленням права грошової вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого заявник набув належних ПАТ «Кредобанк» прав вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором, заборгованість за яким вирішено стягнути рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2015 року по цивільній справі №199/4324/15-ц (провадження №2/199/2234/15).

Також судом встановлено, що 05 грудня 2017 року від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» боржнику ОСОБА_1 було направлено письмову вимогу про сплату боржником заявнику заборгованості за кредитним договором, за яким було винесено Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська рішення від 07 вересня 2015 року.

15 травня 2020 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська задоволено заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та вирішено замінити стягувача за виконавчим листом №199/4324/15 по цивільній справі за позовом ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ПАТ «Кредобанк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Разом з тим, матеріали даної заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про поновлення строку на пред`явлення до виконання виконавчого листа Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська (його дублікату) не містять жодних доказів, які б дозволяли встановити дату передачі первісним стягувачем ПАТ «Кредобанк» заявнику такого виконавчого листа (дублікату), поновити строк на пред`явлення якого до виконання заявник просить суд.

Правовідносини щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа суду до виконання врегульовані нормами ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV.

Відповідно до ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист суду є виконавчим документом.

Нормою ст.12 ч.6 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, чинного на даний час, визначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Положеннями ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV, який діяв на момент оформлення оригіналу виконавчого листа суду від 31 травня 2016 року, дублікат якого видано заявнику за ухвалою суду від 27 липня 2017 року, передбачено річний строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

За змістом ст.ст.3, 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII виконавчий лист суду, як виконавчий документ, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років. Зазначений строк обчислюється з наступного дня після набрання законної сили рішенням суду, на яке видано такий виконавчий лист.

Пунктом 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом (до 05 жовтня 2016 року), пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Частиною 3 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV, який діяв на момент повернення оригіналу виконавчого листа первісному стягувачу, визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Аналогічні положення містить частина 5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, відповідно до якої у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Аналізуючи встановлені на підставі наявних у справі та поданих сторонами доказів в контексті наведених вище положень законодавства, яке регулює питання строків пред`явлення виконавчих листів суду, як виконавчих документів, до примусового виконання, та поновлення цих строків, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа суду до виконання. Правова позиція суду, покладена в основу такого результату розгляду заяви, ґрунтується на тому, що виданий 04 листопада 2015 року оригінал виконавчого листа суду, а потім і його дублікат від 02 серпня 2017 року, строк пред`явлення якого до виконання просить поновити заявник, дійсно в своєму тексті містять посилання на те, що строк пред`явлення їх до виконання становить один рік. В той же час, оскільки оригінал виконавчого листа суду було повернуто стягувачу постановою державного виконавця від 26 лютого 2016 року, вказаний строк пред`явлення такого виконавчого листа до виконання було перервано, і він почав відраховуватись із дати повернення заново. При цьому до закінчення такого нового строку набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, п.5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення якого фактично продовжив річний строк пред`явлення оригіналу виконавчого листа суду від 04 листопада 2015 року, а відтак і виданого 02 серпня 2017 року його дублікату, до встановленого новим законом трирічного строку, який сплив лише 26 лютого 2019 року. Разом з тим, більш ніж за півтора роки до спливу означеного строку та після видачі дублікату виконавчого листа відбулась заміна кредитора у зобов`язанні за кредитним договором на підставі договору факторингу від 28 серпня 2017 року, за наслідками чого новим кредитором у правовідносинах із боржником став заявник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Однак, останній з невідомих причин зволікав всі півтора року зі зверненням до примусового виконання дублікату виконавчого листа суду від 02 серпня 2017 року, звернувся до суду із заявою про заміну стягувача за виконавчим листом лише в травні 2020 року, тобто вже після спливу продовженого законом строку. При цьому, заявник будь-яких доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа (його дублікату) до виконання в рамках даної заяви суду не надав, зазначивши лише загальні та формальні посилання на пропуск строку не зі своєї вини, що за умови відсутності доказів цього може сприйматись судом лише як припущення, на якому не може ґрунтуватись судове рішення (ст.81 ч.6 ЦПК України).

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що однією з обов`язкових умов для задоволення заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа суду до виконання є доведення саме заявником поважності причин пропуску такого процесуального строку, чого заявником здійснено не було, зокрема з огляду на неподання доказів, з яких можна було б встановити причини та дату отримання заявником виконавчого листа суду (його дублікату) після спливу строку для пред`явлення його до виконання, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення даної заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 12, п.5 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, ст.ст.22, 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV, ст.ст.2, 7, 8, 10, 13, 17, 258-261, 263, 268, 272, 353, 354, 355, 431, 433 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа суду, виданого на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2015 року по цивільній справі №199/4324/15-ц (провадження №2/199/2234/15) за позовом Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали складено 23 березня 2021 року.

Суддя А.М. Авраменко