Справа № 452/3739/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"09" лютого 2021 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.,

секретаря Кафтан О.Ю.,

із участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 . У підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що він є власником даної житлової квартири згідно реєстраційного посвідчення від 25.02.1993 року. Відповідачі ОСОБА_2 є його колишньою дружиною, а ОСОБА_3 - сином і, хоча вони зареєстровані за вищезгаданою адресою, проте більше року там не проживають, а проживають за межами України. У зв`язку з тим, що відповідачі лише формально зареєстровані у вищезгаданій квартирі, а дійсно не проживають, позивач несе суттєві витрати з оплати за комунальні послуги, а також не може оформити житлової субсидії; тому просить у судовому порядку визнати відповідачів такими, що втратили право на користування цим житловим приміщенням шляхом зняття їх із реєстраційного обліку вказаного місця проживання.

У судовому засіданні позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на обставини викладені у зверненні до суду, наполягав на задоволенні позову виходячи із захисту права власностіпояснивши, що з дружиною шлюб розірваний із 2005 року і з того часу між ними немає жодних контактів; син у 2015 році покинув місце проживання і стосовно нього також з того часу немає ніякої інформації; дочка проживає неподалік у власному будинку. У свій час спірна квартира була придбана позивачем у кредит, який ним особисто сплачувався; через погіршення стану здоров`я він тепер відчуває потребу догляду чи опікуна.

Відповідачі на виклик в суд не з`явилися, хоча повідомлялися у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, із відзивом на позов не зверталися, - тому суд вважав за можливе розглядати справу в їхній відсутності у заочному провадженні, проти чого не заперечив позивач.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного:

Главою 5 Цивільного процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обов`язок доказування і подання доказів. Тому, при задоволенні позову суд виходить із засад змагальності щодо подання таких, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу представлених і наявних у цивільній справі документів.

Судом установлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житлова квартира АДРЕСА_1 згідно реєстраційного посвідчення від 25.02.1993 року.

Відповідно до виданої 29.10.2020 року виконавчим комітетом Рудківської міської ради довідки №2744, відповідачі зареєстровані у АДРЕСА_2 ; за Актом обстеження №2771 від 29.10.2020р., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані, але не проживають у спірній квартирі АДРЕСА_3 .

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Однакове є регламентованим у п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016р.

У судовому засіданні із пояснення позивача, а також із представлених письмових доказів установлено, що відповідачі фактично не проживають за місцем реєстрації більше одного року і лише формально залишаються зареєстрованими в квартирі, через що позивач несе суттєві витрати по оплаті за комунальні послуги та не в змозі оформити житлової субсидії відповідно до вимоги Закону.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до Цивільного Закону України позивач є суб`єктом права приватної власності, де в тому числі регламентовано право використовувати належне майно; власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків; захист права власності здійснюється судом.

Вслід цьому, гарантуючи захист права власності, закон надає ОСОБА_1 як власнику право вимагати усунення порушення його права. А право власника квартири визначені ст. 382 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; тому, враховуючи все вище наведене, суд дійшов висновку про підставність позову ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстраційного обліку.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право на користування житловою квартирою АДРЕСА_1 та зняти їх з реєстраційного обліку вказаного місця проживання.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення 17 березня 2021 року повного судового рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача у передбачений ст. 284 ЦПК України порядок і строк.

Суддя Казан І.С.