КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №367/7070/17 головуючий у І інстанції: Шестопалова Я.В. провадження 22-ц/824/2337/2020 доповідач: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сліпченка О.І., Сушко Л.П., Гаращенка Д.Р.

за участю секретаря: Пітенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрополімермаш», треті особи: ОСОБА_2 , Страхова компанія «Іллічівське» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся із вищевказаним позовом, просив стягнути з відповідача на свою користь 207 632,30 грн. в якості відшкодування за пошкодження автомобіля, а також витрати понесені ним на лікування в розмірі 1343,80 грн., евакуацію та стоянку автомобіля в розмірі 1660 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 25000 грн., а також витрати на дослідження пошкодження автомобіля та судові витрати.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 грудня 2020 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовано тим, що місцевий суд допустився порушення норм процесуального права.

Зауважує, що його не було належним чином повідомлено про розгляд справи, посилаючись на те, що судові повістки повернулись на адресу суду за закінченням терміну зберігання, а судова повістка, щодо виклику в судове засідання на 13 травня була відправлена за невірною адресою.

Вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник відповідача з висновками місцевого суду погоджується, підстав для задоволення скарги не вбачає.

Вказує, що позивач був повідомлений про призначені судові засідання за допомогою смс-повідомлень, з чим погоджується в апеляційній скарзі, а тому твердження про неналежне його повідомлення відхиляє.

Доводи апеляційної скарги, щодо перебування позивача на самоізоляції у зв`язку із підозрою на захворювання covid-19 відхиляє, оскільки доказів на підтвердження зазначеного апелянтом додано не було.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позицію апеляційної скарги, зауваживши, що розгляд справи по суті не розпочинався, а тому залишення позову без розгляду є помилковим.

Інші належним чином повідомлені учасники справи не з`явились.

У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає не в повній мірі.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повторно не з`явився в судове засідання, будь-яких клопотань чи заяв від позивача до суду не надходило.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач повідомлявся про дати судового засідання за допомогою смс-повідомлень, відповідно до поданої ним заяви.

Відповідно до пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року № 73, текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду відповідної заявки. Така заявка оформлюється безпосередньо в суді або шляхом заповнення учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі Судової влади України.

Таким чином ОСОБА_1 дійсно був повідомлений про дату судового засідання.

Однак з матеріалів справи вбачається, що 13 серпня 2020 року в підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву для виклику сторін та в подальшому розгляд справи по суті не розпочинався (а.с. 58 т.2).

Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Положеннями ст. 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи (ч.1 ст.197 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

За змістом п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз змісту вказаного пункту свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11 березня 2020 року у справі №761/8849/19.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена без додержання норм процесуального права, зокрема позов залишено без розгляду у підготовчому засіданні, що суперечить вимогам п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зокрема є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 грудня 2020 року скасувати, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «09» березня 2021 року.

Головуючий

Судді: