Провадження № 2-з/760/833/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Ішуніна Л. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор груп»», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшли матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор груп»», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В. В., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В. Л., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

13 серпня 2021 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 24 лютого 2020 року № 2232, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В. В., про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариста з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Груп» заборгованості у розмірі 41 102,47 грн.

Заява мотивована тим, що у червні 2021 року заявник дізнався про існування відкритого щодо нього виконавчого провадження № 61441207 на підставі виконавчого напису від 24 лютого 2020 року № 2232.

ОСОБА_1 зазначає, що приватний виконавець проводить активні дії щодо стягнення з нього неіснуючого боргу, зокрема, останнім винесено постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, постанову про стягнення з боржника основної винагороди, постанову про арешт майна, постанову про арешт коштів боржника та дві постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. У зв`язку з чим, заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що на підставі оспорюваного виконавчого напису буде стягнуто всю суму боргу на користь відповідача, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог частини першої статті 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Отже, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що незастосування даних заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18, які відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України суд враховує при застосуванні відповідних норм права до спірних правовідносин.

Так, посилаючись на відсутність передбачених законом підстав для вчинення приватним нотаріусом Колейчиком В. В. виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Груп», заявник звернувся до суду з позовом про визнання зазначеного виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що на підставі оспорюваного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження, та звернуто стягнення на його доходи відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а також винесено постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, постанову про стягнення з боржника основної винагороди, постанову про арешт майна, постанову про арешт коштів боржника, що свідчить про те, що державним виконавцем вчиняються всі дії для примусового виконання виконавчого напису.

Таким чином, відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову призведе до продовження стягнення заборгованості на підставі виконавчого документу, законність якого оскаржується позивачем в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, характер спору, що виник, а також те, що вказані дії можуть привести до утруднення виконання рішення суду, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Керуючись статтями 149-154, 157 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 24 лютого 2021 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем та зареєстрованого в реєстрі за № 2232.

Зазначити дані заявника (позивача): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Зазначити дані відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Груп»», , місцезнаходження: 03035, м. Київ, вул. Липківського Василя Митрополита, 45.

Зазначити дані третіх осіб:

Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, місцезнаходження: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Грушевського, 15, напівпідвал 5, під`їзд, оф.6;

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, 4-А, оф. 71-А.

Направити дану ухвалу всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову (які ідентифіковані судом) для вжиття відповідних заходів.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (частина перша статті 355 ЦПК України) або через суд першої інстанції (пункт 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. М. Ішуніна