Справа № 283/2842/20
Провадження №2/283/229/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

11 березня 2021 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Галицької В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та поділ майна,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 в якому просить визнати за нею право власності на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 та на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,25 га., кадастровий номер :01:001:0089, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач позов підтримала, про що надала суду відповідну заяву.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Про причини неявки суд не повідомив та відзив на позовну заяву не подав.

У зв?язку з цим справа розглядається за правилами ст. ст. 280-284 ЦПК України.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.09.2016 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб (а.с. 11), який розірваний рішенням Овруцького районного суду Житомирської області № 286/927/20 (а.с. 9). За час перебування у шлюбі відповідач придбав житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,25 га., кадастровий номер :01:001:0089, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12-14).

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Доказів того, що вищевказане майно є особистою власністю відповідача, суду не надано. У зв?язку з цим суд вважає, що житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,25 га., кадастровий номер :01:001:0089, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є спільною сумісною власністю позивача та відповідача.

Також відповідно до ст. ст. 69, 70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Позивач відмовилась від поділу майна, проте її права підлягають захисту шляхом визнання права власності на частку в майні. Оскільки за загальним правилом частки майна дружини та чоловіка є рівними, то суд позов задовольняє в повному обсязі та визнає за позивачем право власності на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 та на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,25 га., кадастровий номер :01:001:0089, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України, і стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на сплату судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Керуючись ст. ст. 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 60, 69, 70 Сімейного кодексу України,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 та на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,25 га., кадастровий номер :01:001:0089, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на сплату судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. О. Тимошенко