Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Крегул М.М.

за участю секретаря - Ковач В.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 04.03.2021 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 09.03.2020 року.

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, відповідно до якої позивач просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позов обґрунтовує тим, що 02.12.2006 року між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ») та ОСОБА_3 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №799, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 28.12.2012 серії НОМЕР_1 .

Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначає, що протягом останніх декількох років стосунки між нею та відповідачем поступово погіршувались, зникло взаєморозуміння і взаємоповага стали частими сварки та відповідач зловживає спиртними напоями, нецензурно висловлюється в її сторону, а також при спілкуванні з малолітніми дітьми . Вказує на те, що відповідач вчиняє фізичне насильство по відношенню до неї та малолітніх дітей. Зазначає у позові також про те, що після одного з чисельних випадків прояву агресії з боку відповідача її було госпіталізовано до лікарні та знято побої , після чого протягом двох місяців у 2011році вона разом з дітьми проживала в цілодобовому стаціонарі в Закарпатському обласному центрі соціально-психологічної допомоги, оскільки перебувати під одним дахом із відповідачем було небезпечно для неї та дітей. У позові також зазначає, що у більшості випадків прояву насильства з боку чоловіка не зверталась до правоохоронних органів, оскільки була налякана за можливу подальшу помсту їй з боку чоловіка. Зазначає , що уже тривалий час з чоловіком проживають окремо , сім`я припинила своє існування, спільного побуту не ведуть , шлюбних стосунків не підтримує з чоловіком. Примирення та збереження шлюбу між ними вважає неможливим а тому просить строк для примирення подружжю не надавати. Вказує, що на даний час діти проживають з відповідачем та спору щодо поділу майна у них немає.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.01.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження .

26.01.2021року до суду від відповідача ОСОБА_3 надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_1 третя особа: Орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, про стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей.

Згідно з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.02.2021 року судом відмовлено в об`єднанні для спільного розгляду з первісним позовом в одному провадженні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому про стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 з доданими до неї документами повернуто заявнику разом із копією ухвали та роз`яснено право на звернення з цим позовом до суду в загальному порядку.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав через канцелярію суду 04.03.2021 року о 9 годині 02 хв. клопотання, у якому зазначив, що не має можливості забезпечити особисту явку в судове засідання та просить відкласти розгляд справи на інший термін .

Представник ОСОБА_3 - адвокат Тодовчич Г.І. у судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить її розписка про отримання судової повістки, яка міститься в матеріалах справи. Причини своєї неявки до суду не повідомляла, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

В той же час, в матеріалах справи міститься заява від 10.02.2021року подана через канцелярію суду відповідачем ОСОБА_3 та його представником ОСОБА_7 та про те, що позовну заяву про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтримують та просять шлюб розірвати а справу розглядати у відсутності відповідача та його захисника Тодовчич Г.І.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засідання зазначила, що судове засідання неодноразово відкладалось у звязку з неявкою відповідача ОСОБА_3 , останній був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання , подав заяву про те, що не заперечує щодо розірвання шлюбу а тому, просила розглянути справу у відсутності відповідача. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Зазначила, що не бажає проживати з відповідачем ОСОБА_3 однією сім`єю, оскільки давно втратила до нього почуття та відповідач зловживає спиртними напоями, піднімає на неї руку, ображає її а тому, примушування її до перебування у шлюбі з відповідачем є порушенням її права мати особисте життя та суперечитиме її інтересам та інтересам їх дітей. Зазначила, що на даний час вона має особисте життя, проживає з іншим чоловіком та вони мають намір зареєструвати свої відносини, укласти шлюб. Вказала на те, що їх спільні з відповідачем діти на даний час проживають з батьком ОСОБА_3 та у разі якщо вони з відповідачем не дійдуть згоди щодо подальшого місця проживання дітей, то таке питання вирішуватиметься ними у судовому порядку.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначив, що відповідач ОСОБА_3 вже в черговий раз не з`являється в судове засідання, був завчасно та належним чином повідомлений про дату та час судового засідання та зловживає своїм правом брати участь у судовому засіданні і навмисне затягує розгляд справи, а тому, просить розглянути справу за його відсутності та відсутності його захисника. Тодовчич Г.І. Наголосив на тому, що ОСОБА_3 особисто перед судовим засіданням 04.03.2021 року о 9 годині був присутній у приміщенні Ужгородського міськрайонного суду разом зі своїм захисником ОСОБА_7 та особисто подали заяву до канцелярії суду про неможливість явки в судове засідання на розгляд справи щодо розірвання шлюбу призначеної на 04.03.2021 року на 9 годину 30хв. в Ужгородському міськрайонному суді. Зазначає, що даний факт може бути підтверджено також відеозаписом із камер спостереження, які знаходяться у приміщенні суду та зовні . Вважає , що таке затягування розгляду справи з боку відповідача ОСОБА_3 та його захисника Тодовчич Г.І. здійснюється навмисно з метою залякування ОСОБА_8 та здійснення на неї психологічного тиску який постійно чинить на неї ОСОБА_9 перебуваючи у шлюбі.

Подану заяву ОСОБА_3 від 04.03.2021року про неможливість особистої явки в судове засідання та відкладення розгляд справи на інший термін суд розцінює , як спосіб затягування розгляду справи та зловживання своїми процесуальними правами . Оскільки інші питання, окрім розірвання шлюбу між сторонами судом не вирішується , відповідач ОСОБА_3 щодо даного питання свою думку висловив письмово .

За викладених обставин, з`ясувавши думку позивача та її представника з приводу можливості розгляду справи у відсутності відповідача та його представника, які як письмово так і у попередньому судовому засіданні висловили свою думку щодо заявленого позову, з метою дотримання строків розгляду справи визначених ст.275 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, у відсутності відповідача та його представника.

Заслухавши думку та поснення позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Ільчук І.М., дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом, 02.12.2006 року між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ») та ОСОБА_3 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №799, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 28.12.2012 серії НОМЕР_1 .

Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 06.06.2007року та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 14.10.2009 року.

У судовому засіданні встановлено, що після того, як сторони почали проживати окремо, малолітні діти залишились проживати та на даний час проживають з батьком ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_10 стверджує, що намагається врегулювати мирно питання щодо місця проживання дітей, однак, зауважує , що не виключає і звернення до органу опіки чи суду з питанням щодо визначення способу участі у вихованні дітей.

Як встановлено у судовому засіданні, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як подружжям, втрачено взаєморозуміння, у них відсутні спільні інтереси та немає бажання на подальше спільне життя. Сторони втратили взаємні почуття любові та поваги, між ними відсутні взаємодопомога та підтримка, тобто те, що є правовою основою шлюбу.одружнє життя у сторін не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують, спільно не проживають, подальше збереження шлюбу обоє вважають неможливим. Неявку відповідача у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Тодовчич Г.І. у клопотанні від 10.02.2021 року надав згоду на розірвання шлюбу, фактично визнав позовні вимоги., а свою процесуальну повкедінку ОСОБА_3 змінив (на ухилення від явки до суду) , після відмови суду обєднати в одне провадження його заяви з зустрічними позовними вимогами та таким способом намагається затягнути розгляд даної справи.

Окрім того, як встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 вважають таку поведінку відповідача ОСОБА_3 під час розгляду даної справи проявом психологічного тиску на позивача як на жінку.

З матеріалів справи, зокрема з довідки виданої Закарпатським обласним центром соціально-психологічної допомоги від 04.09.2018року встановлено, що ОСОБА_1 перебуваючи у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 у зв`язку з здійсненням над нею насильства у сім`ї з боку чоловіка ОСОБА_3 перебувала на цілодобовому стаціонарі в Закарпатському обласному центрі соціально-психологічної допомоги з 03.08.2011року по 16.09.2011року з малолітніми дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З пояснень позивача ОСОБА_1 наданих нею у судовому засіданні вбачається, що вона не бажає примиритись з відповідачем та підтримувати з ним сімейні стосунки та на даний час має намір створити сім`ю з іншим чоловіком та зареєструвати шлюб.

Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони повністю втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін та інтересам їх малолітніх дітей.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається та шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої

Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки сторони не змогли зберегти сім`ю та не бажають цього робити, суд вважає, що подальше їх спільне життя, як подружжя, і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам, як позивача ОСОБА_1 так і відповідача, тому постановляє рішення про задоволення позовних вимог .

Таким чином, з`ясовані у справі обставини свідчать, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що мають істотне значення, даний шлюб існує формально, а тому його слід розірвати.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Спору щодо поділу майна у сторін немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути, понесені останньою судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 840,80 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 76, 141, 200, 206, 265, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 02 грудня 2006 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис № 799 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ).

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул