РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2021 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.;

із участю: секретаря Штойко О.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка цивільну справу за позовом керівника Жмеринської окружної прокуратури Філімонова Олега Віталійовича в інтересах держави в особі Вінницької обласної ради в особі Комунального некомерційного підприємства "Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної Ради" до ОСОБА_1 про відшкодування коштів,

ВСТАНОВИВ :

29.04.2021 року керівник Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області Філімонов О.В. в інтересах держави в особі Вінницької обласної ради в особі КНП "Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної Ради" звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Підставами заявлених вимог вказано те, що вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 05.06.2020 року в справі №130/2365/19, який набрав законної сили 01.10.2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років за те, що він 22.06.2019 року приблизно 03 годині 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де з мотивів помсти неповнолітньому ОСОБА_2 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті останньому, усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи та бажаючи цього, взяв на подвір`ї вказаного домоволодіння сокиру, увійшов до кімнати, де спав ОСОБА_2 , та обухом металевої частини сокири наніс один удар в область його голови з правої сторони, тим самим виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежать від його волі. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 23.09.2019 року №125 у ОСОБА_2 мали місце тілесні ушкодження у вигляді відритої проникаючої черепно-мозкової травми скальчато-вдавлений перелом правої лобно-скронево-тім`яної ділянки, перелом основи черепа справа; забій, стиснення головного мозку, розрив мозку в правій тім`яній ділянці, що належить до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Садна обличчя, забійна рана правого вуха; гематома правого ока за ознакою розладу здоров`я (тривалістю не більше як шість днів), належить до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я. На вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 05.06.2020 року були подані апеляційні скарги, за результатами розгляду яких ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01.10.2020 року прийнято відмову від апеляційної скарги прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_1 залишено без задоволення, вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 05.06.2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України залишено без змін. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, заподіяними протиправними діями ОСОБА_1 , потерпілий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , перебував на стаціонарному лікуванні у КНП "Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної Ради" з 25.06.2019 року до 20.08.2019 року, що підтверджується повідомленням КНП "Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної Ради" від 29.03.2021 року № 01/641. На лікування ОСОБА_2 у вкаазному медичному закладі витрачено кошти в загальній сумі 67329,36 грн за 56 ліжко/днів. Враховуючи те, що тілесні ушкодження, у зв`язку із якими потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП "Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної Ради", отримані ним внаслідок вчинення протиправних дій ОСОБА_1 , що підтверджується обвинувальним вироком Шаргородського районного суду від 05.06.2020 року в справі № 130/2365/19 та ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01.10.2020 року, вважає, що понесені КНП "Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної Ради" витрати на лікування потерпілого мають бути стягнуті з засудженого ОСОБА_1 . Під час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_1 цивільний позов у порядку ст.128 КПК України прокурором не заявлявся. Просив стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду в розмірі 67329,36 грн витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 від злочину.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 11.05.2021 року відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень сторони позивача проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надійшло.

Відповідачу ОСОБА_1 ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками були надіслані за місцем відбування покарання до ДУ "Ладижинська ВК №39", які взгідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.59) відповідач отримав 19.06.2021 року, за наслідком чого відзиву на позовну заяву чи інших клопотань ним суду не подано.

12.07.2021 року (згідно дати поштового відправлення) судом отримано заяву представника позивача Вінницької обласної ради Сеніва А.М., за змістом якої він підтримав позовні вимоги керівника Жмеринської окружної прокуратури Філімонова О.В. в інтересах держави в особі Вінницької обласної ради в особі КНП "Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної Ради" до ОСОБА_1 про відшкодування коштів. Розгляд справи просив провести без участі представника Вінницької обласної ради (а.с.60-69).

Суд на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши представлені докази, суд доходить наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно копії вироку Шаргородського суду від 05.06.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років (а.с.11-21).

Відповідно до копії ухвали Вінницького апеляційного суду від 01.10.2020 року прийнято відмову від апеляційної скарги прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_1 залишено без задоволення, вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 05.06.2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України залишено без змін (а.с.22-24).

Згідно повідомлення КНП "Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної Ради" від 29.03.2021 року №01/641, ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП "Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної Ради" з 25.06.2019 року до 20.08.2019 року, загальна кількість ліжко-днів 56, середня вартість одного ліжко-дня становить 1202,31 грн, загальна вартість лікування склала 67,329,36 грн, згідно з розрахунком 56 ліжко-днів х 1202,31 грн = 67,329,36 грн (а.с.25-26).

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, осіб-підприємців та громадських формувань КНП "Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної Ради" зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 24.02.1994 року (а.с.27,28).

Згідно п.1.3., 3.1. Статуту КНП "Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної Ради", затверджено рішенням 39 сесії Вінницької обласної Ради 7 скликання від 26.09.2019 року №849, дане підприємство є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління яким здійснює Вінницька обласна рада; власником підприємства є територіальні громади сіл, селищ, міст Вінницької області в особі Вінницької обласної ради. Підриємство є юридичною особою з дня його державної реєстрації у встановленому законом порядку (а.с.29-44).

Відповідно до повідомлення ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№1)" від 21.04.2021 року №4/4598 засуджений ОСОБА_1 вибув 28.10.2020 року до ДУ "Ладижинська ВК (№39)" Вінницької області для подальшого відбування покарання (а.с.46).

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються.

Підставою звернення з даним позову є фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також правові норми, на які він посилається в підтвердження своїх вимог: невідшкодування відповідачем в добровільному порядку витрат, понесених на лікування потерпілого закладом охорони здоров`я, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій.

Відповідно до вимог ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Згідно роз`яснень, що містяться у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат", питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року №545 (далі-Порядок). Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить заклад. Пунктом 3 цього Порядку встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.

Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно п.3 ст.131-1 Конституції України на органи прокуратури України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Рішенням Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.1999 року встановлено, що поняття "інтереси держави" є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає з посиланням на законодавство підстави подання позову, вказує, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Згідно ч.3 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Так, витрати, понесені медичною установою на лікування потерпілих від злочину та їх непогашення, призводять до ненадходження коштів до відповідного бюджету, що створює навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, чим завдається істотна шкода державним інтересам. Водночас, додержання всіма учасниками суспільних відносин принципу законності, який закріплено у статті 68 Конституції України, є обов`язковою умовою досягнення загальнонаціональної мети українського народу-побудови демократичної, соціальної, правової держави. Таким чином, дії ОСОБА_1 порушують не лише матеріальні інтереси держави, а і нематеріальні-порушення принципів законності та верховенства права, що закріплені Конституцією України.

Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування" обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами. Згідно ст.18-1 Закону України "Про місцеве самоврядування" орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Вказані положення Закону передбачають КНП "Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної Ради" право на захист інтересів громади щодо забезпечення належного матеріально-технічного та фінансового забезпечення галузі охорони здоров`я, у тому числі право на звернення до суду в спосіб, передбачений статтею 16 ЦК України.

Згідно повідомлення КНП "Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної Ради" 29.03.2021 року №01/641 року, заходи щодо відшкодування збитків, завданих медичній установі, не вживалися.

Відтак, нездійснення органом місцевого самоврядування - Вінницькою обласною радою захисту інтересів держави в особі територіальної громади Вінницької області щодо відшкодування винною особою понесених КНП "Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної Ради" витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 , надто з урахуванням того, що згідно ст.3 Конституції України, зокрема, людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, Жмеринська окружна прокуратура у даному випадку може вживати заходів представницького характеру на захист інтересів держави в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Таким чином, в судовому засіданні на підставі представлених стороною позивача належних та допустимих доказів встановлено, що відповідач ОСОБА_1 в порушення вимог цивільного закону щодо обов`язку винної у вчиненні злочину особи відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, не відшкодував понесені КНП "Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної Ради" витрати в сумі 67329,36 грн на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 , позаяк відповідачем не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення ним у добровільному порядку відповідних відшкодувань навіть частково, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 вказаної суми витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 підлягають задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням того, що позивач при подачі даного позову звільнений законом від сплати судового збору за предметом даного позову, пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь держави підлягає стягненню 2270 грн. судового збору за мінімальною ставкою щодо вимог майнового характеру юридичної особи, якою є позивач.

На підставі викладеного, керуючись ст.3, 131-1 Конституції України, ст.22, 1206 ЦК України,ст.23 Закону України "Про прокуратуру", ст.4, 5, 10, 13, 19, 23, 27, 76, 82, 89, 141, 223, 259, 263, 264, 274, 275, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який відбуває покарання в Державній установі "Ладижинська виправна колонія (№39)" Вінницької області (сщ.Губник Ладижинська ТГ Гайсинського району Вінницької області, вул. Гранітна, 15)) на користь держави в особі Вінницької обласної ради в особі Комунального некомерційного підприємства "Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної Ради" (м.Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 108, р/р НОМЕР_2 , , МФО 302689) 67329 (шістдесят сім тисяч триста двадцять дев`ять) гривень 36 копійок в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_2 , потерпілого від злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який відбуває покарання в Державній установі "Ладижинська виправна колонія (№39)" Вінницької області (сщ.Губник Ладижинська ТГ Гайсинського району Вінницької області, вул. Гранітна, 15)) на користь держави (рахунок отримувача UA0002854, отримувач коштів ГУК у Він.обл./м.Жмеринка/22030101, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, пункт 1.1.1) 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень судових витрат із сплати судового збору.

Рішення набуває законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.