Провадження № 2/643/532/21
29.11.2021 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Сухіни Г.Ю., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Житлового кооперативу «Світоч» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
Житловий кооператив «Світоч» (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням неодноразових уточнень просить стягнути з ОСОБА_2 (далі відповідач) заборгованість за надані житлові послуги з управління багатоквартирним будинком (квартирну плату) з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в загальному розмірі 9003,67 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що ЖК «Світоч» створений з метою управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 (далі Будинок). Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 та членом ЖК «Світоч». Відповідач не у повному обсязі виконує обов`язки по сплаті внесків на утримання Будинку та прибудинкової території, у зв`язку з чим станом на 29.11.2021 року у неї виникла заборгованість в наступному розмірі: основна заборгованість 6400,00 грн.; інфляційні втрати 1951,38 грн.; 3 % річних 625,29 грн., всього - 9003,67 грн.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26.12.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судовому засіданні 29.11.2021 року позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судові засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов, заяви про розгляд справи у її відсутність, суду не надала.
Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
Як вбачається з Статуту ЖК «Світоч», він створений співвласниками Будинку з метою забезпечення належного утримання Будинку, інженерного обладнання Будинку і житлових приміщень, під`їздів, інших місць загального користування Будинку та прибудинкової території (п. 2.2.2.).
Згідно п. 5.2.4 Статуту, його члени зобов`язані сплачувати визначені Статутом внески на утримання, експлуатацію та капітальний ремонт у Будинку в розмірі, встановленому загальними зборами, з урахуванням реальних витрат.
Відповідно до п. 5.3 Статуту обов`язки по здійсненню платежів на експлуатацію будинку виникають у члена кооперативу з моменту придбання ним права власності на квартиру.
З наданих позивачем Витягів з протоколів загальних зборів № 127 від 28.12.2010 року, № 138 від 28.12.2016 року, № 142 від 27.12.2017 року, № 145 від 25.12.2018 року, № 3 від 20.07.2019 року вбачається, що тарифи на обслуговування Будинку (квартирна плата) затверджувались загальним зборами членів ЖК «Світоч».
Як вбачається з Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 24.12.2019 року, а також інших матеріалів справи, відповідач зареєстрована за місцем проживання в кв. АДРЕСА_2 вказаного Будинку.
Згідно наданої позивачем довідки, відповідач є членом ЖК «Світоч» та власником вказаної вище квартири.
У зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку по сплаті внесків на утримання та управління Будинком, у неї перед позивачем згідно наданих останнім розрахунків виникла заборгованість, яка станом на 29.11.2021 року складає 9003,67 грн., з яких: основна заборгованість 6400,00 грн.; інфляційні втрати 1951,38 грн.; 3 % річних 625,29 грн.
Згідно ст. 1 Закону України «Про житловокомунальні послуги» в редакції до 01.05.2019 року (далі Закон в редакції до 01.05.2019 року), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону в редакції до 01.05.2019 року, одним з видів житлово-комунальних послуг є послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).
Статтею 20 Закону в редакції до 01.05.2019 року передбачено, що споживачі зобов`язані оплачувати житловокомунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Статтею 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» в редакції з 01.05.2019 року (далі Закон в редакції з 01.05.2019 року) передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно ч. 2 ст. 7 Закону в редакції з 01.05.2019 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ст. 9 Закону в редакції з 01.05.2019 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Аналогічні обов`язки передбачені п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, згідно яких власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи наведене та розглядаючи справу на підставі наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задовольняє позов у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується таким.
Позивачем під час пред`явлення позову сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн.
Крім того, як вбачається з договору про надання правничої допомоги № 0002 від 12.07.2019 року, протоколу узгодження розміру винагороди за виконання окремого завдання з надання правничої допомоги, який є додатком до вказаного вище договору, платіжного доручення № 85 від 16.12.2019 року, позивачем на користь адвоката Пелецького В.О. в якості оплати правничої допомоги сплачені грошові кошти в розмірі 2000,00 грн.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Враховуючи наведене, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати в загальному розмірі 3921,00 грн. (1921,00 грн. + 2000,00 грн.).
Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України,-
Позовну заяву Житлового кооперативу «Світоч» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , на користь Житлового кооперативу «Світоч», код ЄДРПОУ 22671982, р/р НОМЕР_1 , місцезнаходження: м. Харків, пр-т Тракторобудівників, буд. 105, грошові кошти в загальному розмірі 9003,67 грн. (дев`ять тисяч три гривні шістдесят сім копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , на користь Житлового кооперативу «Світоч», код ЄДРПОУ 22671982, р/р НОМЕР_1 , місцезнаходження: м. Харків, пр-т Тракторобудівників, буд. 105, понесені останнім судові витрати в загальному розмірі 3921,00 грн. (три тисячі дев`ятсот двадцять одна гривня).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.А. Крівцов