Справа № 342/5/20
Провадження № 22-ц/4808/396/21
Головуючий у 1 інстанції Гайдич Р. М.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Горейко М.Д.,

секретаря Єлісевич О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про постановлення додаткового рішення, за апеляційною скаргою представника Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області на додаткове рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Гайдичем Р.М. 11 січня 2021 року у м. Городенка Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

В провадженні Городенківського районного суду Івано-Франківської області знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до юридичної особи РАЙОННОГО ЦЕНТРУ СОЦІАЛЬНИХ СЛУЖБ ДЛЯ СІМ`Ї, ДІТЕЙ ТА МОЛОДІ про визнання протиправним наказу про застосування дисциплінарного стягнення, його скасування.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 11 серпня 2020 року позов задоволено. Визнано наказ № 03-02/53 від 03 жовтня 2019 року РАЙОННОГО ЦЕНТРУ СОЦІАЛЬНИХ СЛУЖБ ДЛЯ СІМ`Ї, ДІТЕЙ ТА МОЛОДІ Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про оголошення догани ОСОБА_1 фахівця із соціальної роботи І категорії відділу із соціальної роботи РАЙОННОГО ЦЕНТРУ СОЦІАЛЬНИХ СЛУЖБ ДЛЯ СІМ`Ї, ДІТЕЙ ТА МОЛОДІ за порушення трудової дисципліни - неправомірним та скасовано (а.с.111-115).

11 січня 2021 року Городенківським районним судом Івано-Франківської області ухвалено додаткове рішення в даній справі. Стягнуто з Городенківської районної державної адміністрації, як засновника РАЙОННОГО ЦЕНТРУ СОЦІАЛЬНИХ СЛУЖБ ДЛЯ СІМ`Ї, ДІТЕЙ ТА МОЛОДІ на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 768,40 грн (а.с.129-130).

Не погодившись із додатковим рішенням, представник Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області подав апеляційну скаргу, в якій посилається на його незаконність та необґрунтованість, постановлене з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Зазначає, що Городенківська районна державна адміністрація Івано-Франківської області не була учасником справи за позовними вимогами ОСОБА_1 , не приймала участі в процесі, про такий спір не було відомо взагалі, не відомо про предмет спору та суті ухваленого рішення, яке набрало законної сили, не була залучена судом в якості відповідача чи співвідповідача.

Вказує, що згідно вимог законодавства питання про заміну відповідача чи залучення співвідповідача можуть бути вирішені саме до закінчення підготовчого провадження. Городенківська районна державна адміністрація, як юридична особа, не була залучена в якості співвідповідача ні до початку розгляду справи по суті на стадії підготовчого засідання, ні при ухваленні додаткового рішення. Суд поклав судові витрати на Городенківську районну державну адміністрацію, стягнувши судовий збір в сумі 768,40 грн, виключно з тих підстав, що вона була засновником РАЙОННОГО ЦЕНТРУ СОЦІАЛЬНИХ СЛУЖБ ДЛЯ СІМ`Ї, ДІТЕЙ ТА МОЛОДІ як юридичної особи, не обґрунтувавши це іншими підставами, ухвалив рішення, яким вирішив питання про інтереси та обов`язки особи, яка не була учасником цієї справи. При цьому, судом навіть не вивчалося питання можливого процесуального правонаступництва, передбаченого ст.55 ЦПК України.

Вказує, що ОСОБА_1 звернулася із заявою про ухвалення додаткового рішення тільки через п`ять місяців після проголошення рішення по суті спору. Сторони про день та час розгляду справи не були повідомлені у встановленому законом порядку.

Зазначає, що РАЙОННИЙ ЦЕНТР СОЦІАЛЬНИХ СЛУЖБ ДЛЯ СІМ`Ї, ДІТЕЙ ТА МОЛОДІ був створений Городенківською районною державною адміністрацією як окрема самостійна юридична особа 13.02.1995 року. Позивачка перебувала у трудових відносинах з цією установою та входила в штат його працівників. Із Городенківською районною державною адміністрацією ОСОБА_1 у трудових відносинах не перебувала. Розпорядженням від 19.08.2020 року №163 Городенківською районною державною адміністрацією прийнято рішення про ліквідацію РАЙОННОГО ЦЕНТРУ СОЦІАЛЬНИХ СЛУЖБ ДЛЯ СІМ`Ї, ДІТЕЙ ТА МОЛОДІ як юридичної особи публічного права, цим же розпорядженням створено комісію з припинення цієї юридичної особи, яка здійснювала ліквідаційну процедуру та розглядала вимоги кредиторів в строк до 25.10.2020 року. 06.11.2020 року в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено дані про припинення РАЙОННОГО ЦЕНТРУ СОЦІАЛЬНИХ СЛУЖБ ДЛЯ СІМ`Ї, ДІТЕЙ ТА МОЛОДІ як юридичної особи в результаті ліквідації.

Звертає увагу суду на те, що станом на 06.11.2020 року питання про стягнення судового збору на користь ОСОБА_1 не ставилось. Жодним законодавчим актом та установчими документами юридичної особи РЦСССДМ, в тому числі і фінансовими, не передбачено відповідальності Городенківської районної державної адміністрації за обов`язками РАЙОННОГО ЦЕНТРУ СОЦІАЛЬНИХ СЛУЖБ ДЛЯ СІМ`Ї, ДІТЕЙ ТА МОЛОДІ.

Просить скасувати додаткове рішення та закрити провадження у справі в частині розподілу судових витрат (а.с.135-141).

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористалася, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

У судове засідання не з`явилися сторони, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції.

Від представника апелянта Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому апеляційний суд розглянув справу за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 11 серпня 2020 року визнано наказ № 03-02/53 від 03 жовтня 2019 року РАЙОННОГО ЦЕНТРУ СОЦІАЛЬНИХ СЛУЖБ ДЛЯ СІМ`Ї, ДІТЕЙ ТА МОЛОДІ про оголошення догани ОСОБА_1 фахівця із соціальної роботи І категорії відділу із соціальної роботи Районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за порушення трудової дисципліни - неправомірним та скасовано (а.с.111-115).

Позивачкою ОСОБА_1 при розгляді вказаної справи понесено судові витрати у розмірі 768,40 грн, що підтверджується квитанцією № 317.79.1/36205529 від 27.12.2019 року, яка міститься в матеріалах справи (а.с.11).

11 січня 2021 року Городенківським районним судом Івано-Франківської області ухвалено додаткове рішення в даній справі. Стягнуто з Городенківської районної державної адміністрації, як засновника районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 768,40 грн (а.с.129-130).

Враховуючи, що позов було задоволено, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, судові витрати мають бути стягнені із Городенківської районної державної адміністрації як засновника юридичної особи РАЙОННОГО ЦЕНТРУ СОЦІАЛЬНИХ СЛУЖБ ДЛЯ СІМ`Ї, ДІТЕЙ ТА МОЛОДІ, яка ліквідована без правонаступника .

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст.259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Згідно зі ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 та п.1. ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Із відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.01.2021 встановлено, що 06.11.2020 року, номер запису 013000039, підстава: рішення щодо припинення - внесено запис про припинення юридичної особи РАЙОННОГО ЦЕНТРУ СОЦІАЛЬНИХ СЛУЖБ ДЛЯ СІМ`Ї, ДІТЕЙ ТА МОЛОДІ. Засновником, ліквідованого РАЙОННОГО ЦЕНТРУ СОЦІАЛЬНИХ СЛУЖБ ДЛЯ СІМ`Ї, ДІТЕЙ ТА МОЛОДІ була Городенківська районна державна адміністрація Івано-Франківської області, за рішенням якої вказана юридична особа і ліквідована без правонаступника. Реєстрація юридичної особи Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області на час ухвалення додаткового рішення не припинена (а.с.125-127).

Ухвалюючи додаткове рішення по справі, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач у заяві про ухвалення додаткового рішення (а.с.119) просила стягнути судові витрати із Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, як засновника ліквідованого РАЙОННОГО ЦЕНТРУ СОЦІАЛЬНИХ СЛУЖБ ДЛЯ СІМ`Ї, ДІТЕЙ ТА МОЛОДІ, яка не була учасником справи за позовними вимогами ОСОБА_1 .

Суд, направивши повістку про виклик РАЙОННОМУ ЦЕНТРУ СОЦІАЛЬНИХ СЛУЖБ ДЛЯ СІМ`Ї, ДІТЕЙ ТА МОЛОДІ, тобто ліквідованій юридичній особі (а.с.122), не повідомив Городенківську районну державну адміністрацію Івано-Франківської області про розгляд питання і не залучив її до участі у справі.

Процесуальний порядок правонаступництва визначений ч. 1 ст. 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Як встановлено із відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Городенківська районна державна адміністрація Івано-Франківської області хоча і була засновником РАЙОННОГО ЦЕНТРУ СОЦІАЛЬНИХ СЛУЖБ ДЛЯ СІМ`Ї, ДІТЕЙ ТА МОЛОДІ, однак вона не є його правонаступником після ліквідації юридичної особи.

Відповідно до частини першої статті 176 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади не відповідають за зобов`язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Підстави та умови субсидіарної відповідальності визначаються положеннями статті 619 ЦК України.

За загальним змістом цієї норми субсидіарна відповідальність повинна бути передбачена договором або законом, така відповідальність настає за умови пред`явлення вимоги до основного боржника та його відмовою від задоволення вимог кредитора або не надсилання відповіді у розумний строк про задоволення вимоги.

Тобто, виходячи зі змісту вказаної норми, підставою для застосування субсидіарної відповідальності для засновників таких юридичних осіб має бути виключно пряма вказівка закону або договору.

Така відповідальність передбачена, зокрема Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, а у подальшому статтею 61 Кодексу України з процедур банкрутства.

Основною метаю такої субсидіарної відповідальності є притягнення винних осіб у доведенні до банкрутства до додаткової (субсидіарної) відповідальності і стягнення на користь кредиторів непогашених у ліквідаційній процедурі кредиторських вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 5023/4388/12 (провадження № 12-102гс18) за заявою Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Лозівського міськрайонного центру зайнятості до Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств» Лозівської міської ради Харківської області (далі - КП «Комбінат комунальних підприємств», боржник, банкрут) про визнання банкрутом зазначила, що у низці випадків ЄСПЛ визнавав державу відповідальною за борги підприємств незалежно від їх формальної класифікації у внутрішньодержавному праві (рішення від 30 листопада 2004 року у справі «Михайленки та інші проти України»; пункт 45, рішення від 04 квітня 2006 року у справі «Лисянський проти України»; пункт 19 рішення від 03 квітня 2007 року у справі «Кооперативу Агрікола Слобозія-Ханесей проти Молдови»; пункти 18, 19 рішення від 12 квітня 2007 року у справі «Григор`єв та Какаурова проти Російської Федерації»; пункт 35 рішення від 15 січня 2008 року у справі «Р. Качапор та інші проти Сербії».

Отже, внутрішньодержавний правовий статус підприємства як самостійної юридичної особи сам по собі не звільняє державу від відповідальності за борги підприємств у межах Конвенції.

Разом із тим при визначенні умов субсидіарної відповідальності необхідно враховувати, що зазначені особи (засновники, учасники, акціонери) можуть бути притягнуті до такої відповідальності лише в тих випадках, коли неспроможність (банкрутство) викликана їх вказівками або іншими винними діями.

У цій справі не встановлено, що саме діями засновника було спричинена неплатоспроможність або банкрутство юридичної особи.

Таким чином, підстав для стягнення судових витрат з Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області немає.

Крім того, як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Проте, не звернувши увагу на зазначені обставини судом вирішено питання про права та обов`язки особи, яка не брала участь у справі, а також відносно якої не вирішувалися заявлені позовні вимоги, помилково компенсовано судові витрати позивачу за рахунок цієї юридичної особи.

З огляду на зазначене,колегія суддів дійшла висновку про скасування додаткового рішення та відмову у задоволенні заяви про стягнення судових витрат.

Враховуючи викладені норми права та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що додаткове рішення суду першої інстанції про розподіл судових витрат було ухвалено з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні заяви.

На підставі викладеного, керуючись 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області задовольнити.

Додаткове рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Городенківської районної державної адміністрації судових витрат відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: І.О. Максюта

Судді: Л.В.Василишин

М.Д. Горейко

Повний текст постанови складено 19 березня 2021 року.