ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 682/2645/20
Провадження № 22-ц/4820/477/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 682/2645/20 на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2021 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування збитків та моральної шкоди (суддя Маршал І.М.).

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 про відшкодування збитків та моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначав, що 28.10.2020 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , продавець відмовив йому у придбанні бажаного товару у зв`язку з відсутністю у нього одягнутого засобу індивідуального захисту - захисної маски. Крім того, власник магазину примушував його купити в магазині захисну маску, чим, на думку позивача, допустив порушення вимог ст. ст. 17, 21 Закону України «Про захист прав споживачів». Такими діями позивачу було завдано збитків (упущеної вигоди) та моральної шкоди. А тому, позивач просив стягнути з відповідача ФОП ОСОБА_2 на його користь збитки в розмірі 10500 грн та моральну шкоду в розмірі 500 000 грн.

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про відшкодування збитків та моральної шкоди визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною вище ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Вважає оскаржувану ухвалу суду незаконною.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду,що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Встановлено, що у грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про відшкодування збитків та моральної шкоди.

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.01.2021 позовну заяву залишено без руху з підстав невідповідності позовної заяви вимогам ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме: у позовній заяві не зазначено електронної адреси та адреси електронної пошти сторін, ціни позову, відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювались, попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс або очікує понести у зв`язку з розглядом справи, підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав та не додано документ про сплату судового збору за всі заявлені вимоги, які не пов`язані з правовідносинами, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Зазначену ухвалу позивач отримав 22.01.2021.

На виконання вимог ухвали позивач ОСОБА_1 27.01.2021 подав суду заяву, в якій зазначив про відсутність його електронної адреси, про відсутність відомостей про електронну адресу відповідача, про звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», про докази на підтвердження позовних вимог, про непонесення ним судових витрат та неподання ним іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про відшкодування збитків та моральної шкоди визнано неподаною та повернуто позивачу.

При постановленні ухвали про повернення позову, першої інстанції виходив з того, що позивач не виконав ухвалу суду про залишення позову без руху, всупереч вказівкам суду не усунув вказані в ній недоліки позовної заяви, та не сплатив судовий збір.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Суд як орган, наділений процесуальними повноваженнями щодо вирішення спору, має розглядати справу відповідно до норм, встановлених ЦПК України, не порушуючи при цьому право особи на судовий захист, яке гарантується Конституцією та законами України.

Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Це право гарантується частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Так, у рішенні в справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

У рішенні в справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та у рішенні в справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Ця обставина визнана порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Проте, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції зазначеного до уваги не взяв, припустився надмірного формалізму при визначенні недоліків щодо форми та змісту позову ОСОБА_1 .

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Звертаючись з позовом, позивач посилався на те, що останній звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з пунктом 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Пунктом 17 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору. Системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому статтею 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Позовні вимоги в цій справі обґрунтовані тим, що відповідно до частини третьої статті 633 ЦК України відповідач не мав права відмовити позивачу, як споживачу, в укладені публічного договору, а тому відмовою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в укладенні з ним відповідного договору порушено його права споживача й завдано йому збитків.

Виходячи з підстав пред`явленого позову, колегія суддів вважає, що в цій справі правовідносини сторін, окрім норм ЦК України, врегульовані нормами законодавства про захист прав споживачів, оскільки вимоги позивача про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди заявлені ним у зв`язку з відмовою відповідача укласти з ним публічний договір.

За викладених обставин, висновок суду першої інстанції про відсутність у позивача, передбаченої частиною третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», пільги по сплаті судового збору за подання позову в цій справі та відповідно повернення з цих підстав його позову є помилковим.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає необхідним скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо необхідності постановлення судового рішення про задоволення позову, оскільки в межах доводів апеляційної скарги апеляційним судом перевіряється законність і обґрунтованість лише ухвали суду першої інстанції про повернення позову і не вирішується справа по суті заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 березня 2021 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай