Провадження № 2/484/1755/21 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2021 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Панькова Д.А.

секретаря судового засідання - Панчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення трьох відсотків річних та втрат від інфляції, -

В С Т А Н О В И В:

29.06.2021 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 три відсотка річних в сумі 13 201,15 грн. від простроченої суми боргу та втрати від інфляції в розмірі 24 243,80 грн., всього 37 444.95 грн.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 28.11.2016р. у справі за № 678/282/16-ц стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , заборгованість в сумі 156 340,80 грн. та судові витрати 1 563,41 грн., всього 157 904,21 грн.

В подальшому ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_6 .

Проте, ОСОБА_3 ні у добровільному порядку, ні у примусовому рішення суду не виконує.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05 червня 2019 р. у справі за № 686/4772/19 з боржниці було стягнуто 3 % та інфляційні втрати всього на суму 56247,92 грн.

Таким чином загальна заборгованість стягнута судом становить 214152,13 грн.

В ході виконавчого провадження відповідно до довідки Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) за № 41229/20.19-27 від 04.06.2021 р. за весь період виконавчого провадження боржницею було сплачено грошові кошти 25.10.2018 р. в сумі 551 грн., 28.1?.2018 р., - 200 грн, 28.01.2019 р. - 100 грн, 26.02.2019 р. - 100 грн, 26.03.2019 р. - 100 грн, 06.11.2019 р. - 200 грн., 18.12.2019 р. - 200 грн., 04.09.2020 р. - 300 грн, 05.01.2021р. - 200 грн. Всього надійшло стягувану 1951 грн. Із них за період після винесення рішення Хмельницьким міськрайонним судом від 05.06.2019 р. було сплачено 06.11.2019 р. - 200 грн., 18.12.2019 р. - 200 грн., 04.09.2020 р. - 300 грн, 05.01.2021 р. - 200 грн., всього 900 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за Неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Положення цієї статті застосовуються до боржника у разі порушення ним грошового зобов`язання в не залежності від наявності вини в його діях.

Після прийняття судом рішення про стягнення коштів, грошове зобов`язані боржника не припинилось, оскільки кредитор реально грошові кошти не отримав.

Відповідно до проведених позивачем розрахунків сума 3 % річних від суми боргу 214152,13 грн. за період з 05.06.2019 по 18.06.2021 р. становить 13201,15 грн.

Втрати від інфляції за період прострочення від суми 214152,13 грн. становлять 24243,80 грн.

Таким чином на переконання позивача загальна сума втрат становить 13201,15 + 24243,80 = 37444,95 грн, які він просить стягнути з відповідача.

В судове засідання позивач не з`явився, надіслав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, вимоги підтримав.

Відповідач також в судове засідання не з`явилася, надіслала суду відзив на позов, в якому погодилась з фактом існування заборгованості перед позивачем по грошовому зобов`язанню, яке було стягнуто судом, проте не погодилась з розрахунками позивача.

Зазначила, що твердження позивача про те, що відповідач не виконує рішення суду не відповідає дійсності, оскільки позивач немає доходу і сплачує борг по можливості, що підтверджується відповіддю Першого відділу ДВС у м.Хмельницькому ЦЗМУМЮ (м.Хмельницький), яку позивач долучив до позовної заяви, також підтверджується квитанціями про сплату від 22.02.2021 року та 11.11. 2021 року (копії додаються).

Визначення позивачем основного розміру боргу в сумі 214152,13 гривень (в які останній включає 1563,41 грн судовий збір за рішенням суду від 28.11.2016 року, 56247,92 грн. - 3% річних, інфляційні втрати та судового збору за рішенням суду від 05.06.2019 року) є неправомірним та таким що не відповідає змісту ст. 625 ЦКУ. Судовий збір та визначені рішенням суду 3% річних та інфляційні втрати не є грошовим зобовязанням, за невиконання якого застосовується відповідальність передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України. А нарахування 3% річних та інфляційних втрат на вже нараховані 3% річних та інфляційних втрат є порушенням ст. 61 Конституції України, та буде подвійним притягненням особи до юридичної відповідальності.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Положення статей 3, 509, 625 ЦК України, передбачають нарахування інфляційних втрат і 3% річних на суму основного боргу, а не на інфляційні втрати і 3% річних, нараховані за попередній період.

Наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №916/2889/13.

Таким чином, розмір грошового зобовязання. на яке можуть нараховуватись 3% річних та інфляційні втрати становить 156340,80 гривень, які рішенням Летичівськоїо районного суду Хмельницької області від 28.11.2016 року в справі № 678/282/16-ц було стягненно з відповідача на користь ОСОБА_1 за договором позики.

Однак, відповідачем частково погашена вказана заборгованість, що підтверджується відповіддю виконавчої служби (міститься в матеріалах справи) та квитанціями про оплату, а саме:

25.10.2018 року - 551 грн.;

28.12.2018 року - 200 грн.;

28.01.2019 року -100 грн.;

26.02.2019 року - 100 грн.;

26.03.2019 року -100 грн.;

06.11.2019 року -200 грн.;

18.12.2019 року - 200 грн.;

04.09.2020 року - 300 грн.;

05.01.2021 року - 200 грн.;

22.02.2021 року - 500 грн.;

11.11.2021 року - 1000 грн.

У квитанціях зазначено, що сплата відбувається у виконавчому провадженні № 53979935 (стосується стягнення основного боргу за договором позики).

Таким чином, наведений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат є неправомірним і таким, що не відповідає закону.

Позивач здійснює нарахування 3% річних та інфляційних за період з 05.06.2019 року з моменту ухвалення рішення Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області в справі № 686/4772/19 про стягнення 10434,14 грн 3% річних та 45045,38 грн інфляційних втрат (хоча вказане рішення набрало законної сили лише 09.07.2019 року) по 25.06.2021 року.

За цей період 3% річних становить - 9449,44 грн. інфляційних втрат - 13886,07 грн. Загальна сума становить 23335,51 грн.

Відповідач надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 28.11.2016р. у справі за № 678/282/16-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , заборгованість за договором позики в сумі 156340,80 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05 червня 2019 р. у справі за № 686/4772/19 з боржниці було стягнуто 3 % річних в сумі 10434,14 грн. та інфляційні втрати в сумі 45045,38 грн. У зв`язку з несплатою боргу стягнутого вищенаведеним рішення руду. Три проценти річних та інфляційні нарахування було стягнуто за період з 29 листопада 2016 року по 19 лютого 2019 року.

Згідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У своєму відзиві відповідач послалася на висновки Верховного Суду, викладені у рішенні від 21.05.2019 у справі № 916/2889/13, в якому зазначено наступне:

«Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 по справі № 686/21962/15-ц).

Крім того, чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків, у зв`язку з чим апеляційним судом правомірно відхилено доводи скаржника про відсутність правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень статті 625 ЦК України.

Враховуючи положення статей 3, 509, 625 ЦК України, за змістом яких передбачається правомірне нарахування інфляційних втрат і 3% річних на суму основного боргу, а не на інфляційні втрати і 3% річних, нараховані за попередній період, колегія суддів не приймає до уваги недоречні аргументи скаржника про те, що без урахування пунктів 1.1, 2.1 мирової угоди №212 суд першої інстанції безпідставно змінив базу та період нарахування інфляційних втрат і 3% річних, а також при їх розрахунках неправомірно застосував методологію, згідно з якою "інфляційні на інфляційні не нараховуються".»

Суд погоджується з наведеними вище висновками Верховного Суду, щодо неправомірності нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат на суму боргу з урахуванням стягнутого судового збору та річних процентів з інфляційними витратами стягнутими за попередні переіоди, а тже суд вважає розрахунок відповідачки вірним.

Відповідно до ст. 140 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три відсотка річних в сумі 9449,44 грн. та інфляційні нарахування в сумі 13886,07 грн., нараховані за період з 05.06.2019 року по 25.06.2021 року (день звернення позивача до суду) на суму заборгованості, стягнуту з відповідача на користь позивача за рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 28.11.2016 року у справі № 678/282/16-ц. Слід також стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в сумі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення трьох відсотків річних та втрат від інфляції - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три відсотка річних в сумі 9449,44 грн. та інфляційні нарахування в сумі 13886,07 грн., нараховані за період з 05.06.2019 року по 25.06.2021 року на суму заборгованості, стягнуту з відповідача на користь позивача за рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 28.11.2016 року у справі № 678/282/16-ц, та судовий збір в сумі 908 грн., а всього стягнути з відповідача на користь позивача 24243 (двадцять чотири тисячі двісті сорок три) грн. 51 коп.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Дата складання повного тексту рішення 30.12.2021 р.

Суддя: