Номер провадження: 22-ц/813/2010/21
Номер справи місцевого суду: 522/142/20
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Одеського національного медичного університету на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 січня 2020 року про забезпечення доказів у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред?явлення позову,

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення доказів до подання позову. Заявник просила витребувати від Одеського національного медичного університету (м.Одеса, пров. Валіховський, буд. 2) належним чином завірені копії документів, що підтверджують наявність чи відсутність трудових відносин між ОСОБА_1 та Одеським національним медичним університетом, а саме: -наказ Одеського національного медичного університету про прийняття ОСОБА_1 на посаду професора Одеського національного медичного університету; -наказ Одеського національного медичного університету про прийняття ОСОБА_1 на посаду декана медичного факультету №2 лікувальна справа; -наказ Одеського національного медичного університету про прийняття ОСОБА_1 на посаду проректора з наукової педагогічної ( навчально виховної) роботи; -контракт укладений ОСОБА_1 з Одеським національним медичним університетом на посаду професора Одеського національного медичного університету; -контракт укладений ОСОБА_1 з Одеським національним медичним університетом в особі ректора ОСОБА_2 на посаду декана медичного факультету №2 лікувальна справа; -контракт № 43 укладений ОСОБА_1 з Одеським національним медичним університетом в особі в.о. ректора ОСОБА_3 на посаду проректор з наукової педагогічної ( навчально виховної) роботи; -наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади професора Одеського національного медичного університету та документи, які стали підставою для видачі цього наказу; -наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади декана медичного факультету № 2- лікувальна справа Одеського національного медичного університету та документи, які стали підставою для видачі цього наказу; -наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади проректора з науково педагогічної (навчально-виховної роботи) та документи, які стали підставою для видачі цього наказу; -виписку з журналу реєстрації обліку руху трудової книжки та вкладишів до них щодо трудової книжки ОСОБА_1 (а.с. 2-40).

08 січня 2020 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (головуючий суддя Чернявська Л.М.) заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред?явлення позову задоволено. Витребувано із Одеського національного медичного університету (м.Одеса, пров. Валіховський, буд. 2) належним чином завірені копії документів, що підтверджують наявність чи відсутність трудових відносин між ОСОБА_1 та Одеським національним медичним університетом, а саме: -наказ Одеського національного медичного університету про прийняття ОСОБА_1 на посаду професора Одеського національного медичного університету; -наказ Одеського національного медичного університету про прийняття ОСОБА_1 на посаду декана медичного факультету №2 лікувальна справа; -наказ Одеського національного медичного університету про прийняття ОСОБА_1 на посаду проректора з наукової педагогічної ( навчально виховної) роботи; -контракт укладений ОСОБА_1 з Одеським національним медичним університетом на посаду професора Одеського національного медичного університету; -контракт укладений ОСОБА_1 з Одеським національним медичним університетом в особі ректора ОСОБА_2 на посаду декана медичного факультету №2 лікувальна справа; -контракт № 43 укладений ОСОБА_1 з Одеським національним медичним університетом в особі в.о. ректора ОСОБА_3 на посаду проректор з наукової педагогічної ( навчально виховної) роботи; -наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади професора Одеського національного медичного університету та документи, які стали підставою для видачі цього наказу; -наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади декана медичного факультету № 2- лікувальна справа Одеського національного медичного університету та документи, які стали підставою для видачі цього наказу; -наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади проректора з науково педагогічної (навчально-виховної роботи) та документи, які стали підставою для видачі цього наказу; -виписку з журналу реєстрації обліку руху трудової книжки та вкладишів до них щодо трудової книжки ОСОБА_1 (а.с. 43-44).

30 січня 2020 року представник Одеського національного медичного університету подав апеляційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси про забезпечення доказів від 08 січня 2020 року. Апелянт заперечує проти вказаної ухвали, вважає її прийнятою з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права. Апелянт пояснює це тим, що він не був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в якому розглядалася заява про забезпечення доказів ОСОБА_1 та не отримував повісток. Таким чином на думку апелянта було порушено вимоги Цивільного процесуального кодексу України. Через це апелянт був позбавлений можливості скористатися своїм процесуальним правом, зокрема ознайомитися із змістом заяви, надати суду пояснення щодо суті заяви та обставин справи, подати заяви, клопотання. Тому апелянт просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси про забезпечення доказів від 08 січня 2020 року (а.с. 50-54).

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

16.04.2020 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу. В своєму відзиві представник заявника зазначив, що неодноразово звертався до Одеського національного медичного університету з адвокатськими запитами щодо надання необхідної інформації та документів, однак після спливу строку відповіді на адвокатський запит не надавались. В зв`язку з ненаданням відповідей на адвокатські запити адвокатом Марковим О.С. подавались заяви про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП з проханням скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення. 28.01.2020 року Приморським районний судом м. Одеси були розглянуті матеріали, направлені з Ради адвокатів Одеської області щодо притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_5 т.в.о. ректора Одеського національного медичного університету за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП та ухвалено визнати останнього винним у вчинені адміністративного правопорушення. 02.01.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення доказів до подання позову з проханням витребувати в Одеського національного медичного університету належним чином завірені копії відповідних документів, що підтверджуються наявність чи відсутність трудових відносин між ОСОБА_1 та Одеським національним медичним університетом. Ухвала не була виконана. Згодом представником заявника неодноразово подавались адвокатські запити щодо надання відповідної інформації. На запит від 02.03.2020 року відповідь не надійшла, на запит від 12.03.2020 року надійшла відповідь, відповідно до якої Одеський національний медичний університет знаходиться на карантині та немає можливості виконати прохання адвоката. 26.03.2020 року та надійшла відповідь аналогічного змісту. Крім того, представник заявника зазначив, що Одеським національним медичним університетом не була виконана ухвала від 08.01.2020 року, що, на думку представника заявника, свідчить про небажання посадових осіб та керівництва Одеського національного медичного університету дотриматись вимог чинного законодавства та про перешкоджання ОСОБА_1 отримати відповідні документи, які свідчать про наявність чи відсутність трудових відносин ОСОБА_1 з Одеським національним медичним університетом з метою подальшого подання позовної заяви до суду. Тому представник заявника просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання були повідомленні належним чином. Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, про відкладення судового засідання чи про розгляд справи за відсутності сторони не подавали, що, в тому числі, може свідчити про втрату учасниками провадження зацікавленості в розгляді справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що надані суду документи свідчать про наявні перешкод щодо отримання зазначених документів заявницею, вимоги про вжиття заходів забезпечення доказів до подачі позовної заяви до суду є обґрунтованим, а тому суд вирішив задовольнити заяву.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, однак вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи заявник, звертаючись до суду, просив витребувати від Одеського національного медичного університету належним чином завірені копії документів, що підтверджують наявність чи відсутність трудових відносин між ОСОБА_1 та Одеським національним медичним університетом, а саме: - наказ Одеського національного медичного університету про прийняття ОСОБА_1 на посаду професора Одеського національного медичного університету; - наказ Одеського національного медичного університету про прийняття ОСОБА_1 на посаду декана медичного факультету №2 лікувальна справа; - наказ Одеського національного медичного університету про прийняття ОСОБА_1 на посаду проректора з наукової педагогічної ( навчально виховної) роботи; - контракт укладений ОСОБА_1 з Одеським національним медичним університетом на посаду професора Одеського національного медичного університету; - контракт укладений ОСОБА_1 з Одеським національним медичним університетом в особі ректора ОСОБА_2 на посаду декана медичного факультету №2 лікувальна справа; - контракт № 43 укладений ОСОБА_1 з Одеським національним медичним університетом в особі в.о. ректора ОСОБА_3 на посаду проректор з наукової педагогічної ( навчально виховної) роботи; - наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади професора Одеського національного медичного університету та документи, які стали підставою для видачі цього наказу; - наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади декана медичного факультету № 2- лікувальна справа Одеського національного медичного університету та документи, які стали підставою для видачі цього наказу; - наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади проректора з науково педагогічної (навчально-виховної роботи) та документи, які стали підставою для видачі цього наказу; - виписку з журналу реєстрації обліку руху трудової книжки та вкладишів до них щодо трудової книжки ОСОБА_1 .

На підтвердження своїх вимог представник заявника, серед іншого, надав до суду, копії адвокатських запитів від 26.07.2019 року, 30.08.2019 року, 21.10.2019 року до Одеського національного медичного університету щодо інформації про трудові відносини між ОСОБА_1 та Одеським національним медичним університетом (а.с.8-16). Однак, відповіді на вказані адвокатські запити не надходили. Апелянт, звертаючись до суду з апеляційною скаргою, копій відповідей на вказані запити до суду не надавав.

Крім того, представник заявника адвокат Марков О.С. звертався до Одеського національного медичного університету з заявою про прийняття заходів щодо дотримання ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», щодо надання інформації про наявність трудових відносин між ОСОБА_1 та Одеським національним медичним університетом та щодо повідомлення особи, яка може прийняти Листки непрацездатності за період з 10.12.2018 грудня (а.с. 17-20). Крім іншого, в матеріалах справи наявна копія відповіді Головного управління держпраці в Одеській області від 10.12.2019 року на скаргу ОСОБА_4 про прийняття заходів щодо дотримання керівництвом Одеського національного медичного університету ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині подання листків непрацездатності ОСОБА_1 (а.с. 22-25).

Окрім зазначеного, представник заявника разом з відзивом на апеляційну скаргу надав до суду копії: заяв про вчинення адміністративного правопорушення Одеським національним медичним університетом від 18.11.2019 року, 30.03.2020 року, постанови від 28.01.2020 року про притягнення т.в.о. ректора Одеського національного медичного університету до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, листа-звернення до Одеського національного медичного університету щодо особистого прийому т.о.в. ректора Одеського національного медичного університету, адвокатського запиту від 14.02.2020 року, від 02.03.2020 року, 12.03.2020 року, 16.03.2020 року, заяви до ГУНП в Одеській області щодо вчинення злочину за ч. 2 ст. 382 КК України (невиконання судового рішення, яке набрало законної сили), відповідей Одеського національного медичного університету від 18.03.2020 року щодо перебування на карантині.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно з ч. 5 вказаної статті у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 118 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Згідно з ч. 3 зазначеної статті заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Частина 4 ст. 118 ЦПК України передбачає, що суд за клопотанням заявника може забезпечити докази без повідомлення інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи у невідкладних випадках; якщо неможливо встановити, хто є або стане такими особами; у разі, якщо повідомлення іншої сторони може унеможливити або істотно ускладнити отримання відповідних доказів.

Отже, у відповідності до вказаних положень сторона має право на звернення до суду з заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, якщо є підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Наявність вказаних підстав має бути перевірена судом під час розгляду заяви про забезпечення доказів.

Стаття 118 ЦПК України визначає порядок розгляду заяви про забезпечення доказів, зокрема порядок повідомлення заявника та потенційних учасників справи про розгляд заяви про забезпечення доказів.

Про існування потенційних учасників повинен повідомити заявник в своїй заяві (п. 3 ч. 1 ст. 117 ЦПК України).

З системного тлумачення наведених положень цивільного процесуального законодавства вбачається, що в чітко визначених законом випадках суд може розглянути заяву без повідомлення інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи за таких обставин: у невідкладних випадках; якщо неможливо встановити, хто є або стане такими особами; у разі, якщо повідомлення іншої сторони може унеможливити або істотно ускладнити отримання відповідних доказів.

Вказані обставини повинні бути зазначені заявником в заяві або в окремому клопотанні. Існування таких обставин перевіряється судом за результатами чого суд повинен або відмовити в задоволенні такого клопотання або задовольнити його з наведенням відповідних мотивів свого рішення.

За обставинами даної справи представник заявника, звертаючись до суду з заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви зазначив, що ОСОБА_1 18.10.2011 року уклала контракт з Одеським національним медичним університетом в особі ректора ОСОБА_2 на посаду декан медичного факультету № 2 лікувальна справа. Свою заяву про витребування доказів представник заявника обґрунтовував тим, що відповідні докази необхідні для підтвердження існування/відсутності трудових правовідносин між ОСОБА_1 та Одеським національним медичним університетом. З наведених обґрунтувань апеляційний суд констатує наявність потенційного трудового спору між ОСОБА_1 та Одеським національним медичним університетом.

03.01.2020 року суд першої інстанції постановив ухвалу про розгляд заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позову в відкритому судовому засіданні з повідомленням заявника (а.с. 41). Потенційних учасників провадження суд першої інстанції для розгляду заяви не викликав, при цьому мотиви такого рішення суд першої інстанції не наводив ані в ухвалі від 03.01.2020 року, ані в ухвалі про задоволення заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви від 08.01.2020 року. На вказані обставини звертав увагу апелянт.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 3 ч. 3 вказаної статті порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, враховуючи вище наведене, положення діючого цивільного законодавства, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та на підставі ст. 379 ЦПК України скасовує оскаржувану ухвалу та повертає заяву для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому апеляційний суд виходить з того, що він не може втручатись в доказову діяльність, яка належить за загальним правилом до компетенції суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Одеського національного медичного університету задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 січня 2020 року про забезпечення доказів скасувати. Заяву про забезпечення доказів направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

19.03.2021 року м. Одеса