Справа № 598/1894/20
Провадження № 2/559/617/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Свириди М.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні за правилами загального провадження у м. Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 боргу в сумі 82000 дол.США, що еквівалентно 2311580 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 10.04.2019 відповідач позичив під розписку у позивача грошові кошти в сумі 82000 дол.США і зобов`язався повернути всю суму до 30.09.2020. Із розписки від 10.04.2019 вбачається, що ОСОБА_2 зобов`язався повернути борг до 30.09.2020, але борг не повернув, мотивуючи кожного разу тим, що у нього виникли проблеми і вибачаючись обіцяв останній раз повернути борг 10.11.2020. Вказує, що наявність оригіналу розписки у позивача свідчить про існування зобов`язання відповідача. Таким чином, позивач вважає, що має право на належне виконання відповідачем своїх зобов`язань. Просить стягнути з відповідача борг в сумі 82000 дол.США та сплачену суму судового збору.

Ухвалою суду від 12 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі із призначенням підготовчого засідання.

Позивач в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи в підготовче засідання на з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначив, що позов визнає, просить розгляд справи провести без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 отримав кошти в сумі 82000 дол.США від ОСОБА_1 і зобов`язався повернути всю вищезазначену суму до 30.09.2020, що підтверджується розпискою - зобов`язання від 10.04.2019, підписаною відповідачем (а.с. 5).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України регламентовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №723/304/16-ц (провадження №14-360цс19) зазначено, що: «за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки».

Враховуючи вищенаведене, визнання позову відповідачем, суд вбачає всі підстави для задоволення позовних вимог.

Щодо стягнення з відповідача судового збору суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

А відтак, з огляду на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті та задоволення позовних вимог у повному обсязі, наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору та стягнення з відповідача на користь позивача іншої частини сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 625, 1046, 1049 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-268, 274-279 ЦПК України, суд,

вирішив:

позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) борг в сумі 82 000 (вісімдесят дві тисячі) доларів Сполучених Штатів Америки, що еквівалентно 2 311 580 (два мільйона триста одинадцять тисяч п`ятсот сімдесят) гривень.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 )з Державного бюджету судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 50 коп., сплачений згідно квитанції ТS 202747 № 00..1 від 17.11.2020, отримувач: УК у Збаразькому районі/Збаразький район/22030101, код отримувача: 37753768.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 )з Державного бюджету судовий збір у розмірі 4834 (чотири тисячі вісімсот тридцять чотири) грн. 50 коп. сплачений згідно квитанції ТS 206720 № 00..1 від 30.11.2020 отримувач: УК у Збаразькому районі/Збаразький район/22030101, код отримувача: 37753768

Виконання рішення у частині повернення судового збору з Державного бюджету в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 50 коп. та 4834 (чотири тисячі вісімсот тридцять чотири) грн. 50 коп. доручити управлінню Державної казначейської служби України у Збаразькому районі Тернопільської області.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 )на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 )сплачену ним при зверненні до суду суму судового збору в розмірі 5 255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду безпосередньо або через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту судового рішення - 12 березня 2021 року.

Суддя М.В. Панчук