Дата документу 09.03.2021 Справа № 336/3522/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/3522/20 Головуючий у 1-й інстанції: Жупанова І.Б.
Провадження № 22-ц/807/659/21 Суддя-доповідач Поляков О.З.
У Х В А Л А

09 березня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого Полякова О.З.

Суддів Крилової О.В.

Кухаря С.В.

При секретарі Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Запорізького апеляційного суду Полякова О.З. у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, застосування наслідків нікчемного правочину до договору споживчого кредиту,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 грудня 2020 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 24 грудня 2020 року визначено склад колегії суддів: Головуючий суддя (суддя-доповідач) Поляков О.З., склад колегії суддів: Крилова О.В., Кухар С.В.

09 березня 2021 року, ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Запорізького апеляційного суду Полякова О.З.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 14 серпня 2013 року, судовою колегією у складі: судді: Бабак А.М., Спас О.В., Поляков О.З., було скасовано рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2013 року по справі № 2-585/11 за позовом ОСОБА_1 до КУ «ЗОКС» ЗОР про стягнення майнової та моральної шкоди, та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Після прийнятого Апеляційним судом Запорізької області рішення, ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на дії колегії суддів Апеляційного суду Запорізької області: Бабак А.М., Спас О.В., ОСОБА_2 до Вищої Кваліфікаційної Комісії Суддів України, як до контролюючого на той час органу, до компетенції якого було вирішення питання про притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності. За вищевикладених обставин, ОСОБА_1 вважає, що дії Головуючого судді (судді-доповідача) Полякова О.З. по цій справі можуть мати упереджений характер.

Так, за приписами п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (частини 1, 2 статті 40 ЦПК України).

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета Україна-центр» проти України» від 15 жовтня 2010 року зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію («Пулар проти Сполученого Королівства», 10 червня 1996 року §32, Звіти 1996- ІІІ).

У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, «правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється». На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості («Де Куббер проти Бельгії», 26 жовтня 1984 року, §26, Серія А, №86).

Суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і сторонам у процесі довіру («Пєрсак проти Бельгії», 01.10.1982 року, «Ветштайн проти Швейцарії», «Паскал проти України», 15.12.2011 року та інші).

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України", наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах "Микаллеф проти Мальти", "Мезнарич проти Хорватії", в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому, кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, встановлено, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо відводу (самовідводу).

Так, обставини, на які ОСОБА_1 посилається у заяві не є підставами для відводу суддів, передбачені ст.ст. 36, 37 ЦПК України, але з метою уникнення будь-яких сумнів учасника процесу щодо об`єктивності та упередженості суддів щодо розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про доцільність часткового задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді Полякова О.З.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи задоволення заяви про відвід Головуючого судді (судді-доповідача) Полякова О.З., справа підлягає передачі у відділ забезпечення діяльності судової палати з розгляду цивільних справ Запорізького апеляційного суду для здійснення нового авторозподілу в порядку ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Запорізького апеляційного суду Полякова О.З. по цій справі задовольнити частково.

Справу передати у відділ забезпечення діяльності судової палати з розгляду цивільних справ Запорізького апеляційного суду для здійснення нового авторозподілу відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 15 березня 2021 року.

Головуючий:

Судді: