Номер справи 220/78/21
Номер провадження № 2/220/144/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дурач О.А.

за участю судового засідання Борисової Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт Велика Новосілка Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Великоновосілківської райдержадміністрації Донецької області, , вул.. Янісольська, 68 «а», смт Велика Новосілка Донецької області, до ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , про відшкодування безпідставно отриманої суми грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

15.01.2021 р. позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою.

Після усунення недоліків позовної заяви провадження у справі відкрито 11.02.2021 р.

Стислий виклад позиції позивача

Позивач звернувся з даним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача суму надміру виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 15687 грн. 68 коп.

Позов мотивовано тим, що відповідач перебуває на обліку в УСЗН, як одержувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_1 . Щомісячна адресна допомога внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до вимог чинного законодавства відповідачу була призначена та сплачувалась з 26.11.2014 р. по 25.01.2015 р. в сумі по 442,0 гривні щомісяця, з 26.01.2015 р. по 25.03.2015 р. в сумі по 221,0 гривні щомісяця, з 26.05.2015 р. по 25.11.2015 р., з 27.11.2015 р. по 19.05.2016 р. - в сумі по 884,0 гривні щомісяця. При перевірці обґрунтованості виплат з`ясувалося, що відповідачу належить на праві власності з 2005 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Позивач посилається на те, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», були затверджені переліки населених пунктів, на території яких органи державної влади не виконують свої зобов`язання та населених пунктів розташованих на лінії зіткнення, в яких с. Роздольне Донецької області не зазначено.

Оскільки порядок надання щомісячної адресної допомоги виключає можливість отримання цієї допомоги особами, які мають житло в населеному пункті, на території якого держава виконує свої зобов`язання, позивач просив стягнути з відповідача надмірно виплачену допомогу.

Позиція відповідача щодо позову

Відповідач за позовом надав відзив у встановлений судом строк, оформлення якого відповідає положенням ст. 178 ЦПК України, разом із доказами його надсилання позивачу 22.02.2021 р.

Згідно поданного відзиву зазначає про відсутність його вини у незазначенні даних про належний йому житловий будинок, оскільки його ніхто не ознайомлював зі списком населених пунктів, а тому він вважав, що належний йому будинок знаходиться на території, що входить до району проведення антитерористичної операції. Вважає, що наведені в порядку № 505 підстави, за яких допускається стягнення надміру сплачених коштів є вичерпним, а отже діях позивача є неправомірними. Також вказує, що сааме позивач повинен був контролювати та перевіряти здійснення виплат, оскільки він не зміг би приховати інформацію про знаходження у його власності нерухомого майна, що вказане відображається у відповідному реєстрі. Одночасно просить суд застосувати строк позовної давності до виниклих правовідносин, оскільки вважає, що саме 09.06.2016 р. позивачем встановлено порушення його прав та такий строк сплинув 09.06.2019 р., а позивач звернувся з позовом у січні 2021 р.

Процедура судового розгляду

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Докази поважності причин його неявки до суду відсутні.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, наддав заяву у відзиві про розгляд справи за його відсутності, будь-яких інших клопотань не надав.

Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи відсутність даних про поважність причини неявки представника позивача та беручи до уваги подану відповідачем заяву, на підставі наявних матеріалів справи, оскільки вони містять достатньо даних про права та взаємовідносини сторін на теперішній час. У справі достатньо даних для прийняття законного та обгрунтованого рішення.

Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені

відповідні обставини.

На підставі наданої заяви 17.11.2014 року відповідач вперше звернулася до УСЗН Великоновосілківської РДА Донецької області (далі-управління) із заявою на призначення щомісячної адресної допомоги ВПО для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі -грошова допомога) (а.с. 11), надалі відповідач звертався до управління з відповідними заявами 26.11.2014 р. (а.с. 12), 02.06.205 р. (а.с. 13), 27.11.2015 р. (а.с. 14). На підставі заяв та доданих до них документів відповідачу та її родині було призначено, нараховано та виплачено грошову допомогу, згідно рішень про призначення допомоги переміщеним особам на проживання за період з 26.11.2014 р. по 25.01.2015 р. в сумі по 442,0 гривні щомісяця, з 26.01.2015 р. по 25.03.2015 р. в сумі по 221,0 гривні щомісяця, з 26.05.2015 р. по 25.11.2015 р., з 27.11.2015 р. по 19.05.2016 р. - в сумі по 884,0 гривні щомісяця (а.с. 13 (зворотній бік), а.с. 14 (зворотній бік), (а.с. 16,17).

Як вбачається з «Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно…» № 61075296 від 09.06.2016 р., 23.11.2015 р. приватним нотаріусом дарування,р.р. № 3196, 20.10.2005 р. житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власником данного будинку є відповідач по справі ОСОБА_1 (а.с. 18).

09.06.2016 р. складено Акт про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги, яким встановлено, що відповідач має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України , внаслідок чого утворилась переплата у загальній сумі 15618 грн. 68 коп., яку необхідно стягнути з заявника (а.с. 19).

Розпорядженням від 17.06.2016 р. припинено відповідачу виплату допомоги переміщеним особам (а.с. 20).

На підставі акту від 09.06.2016 р. зроблено перерахунок надміру виплачених коштів ОСОБА_1 (а.с. 21), згідно якого у період з 26.11.2014 р. по 19.05.2016 р. нараховано 15687 грн. 68 коп. допомоги переміщеним особам, вказану суму виплачено відповідачу та поверненню підлягає сума коштів у повному обсязі.

17.06.2016 р. відповідач листом повідомлявся про існуючу заборгованість та необхідність її сплати (а.с. 22, 31,32).

Як вбачається з довідки від 15.01.2021 р., відповідачу дійсно, за період з листопада 2014 року по травень 2016 року нараховано та отримано допомогу переміщеним особам на проживання в сумі 15687 грн. 68 коп. (а.с. 29). Даних про повернення суми отриманих грошових коштів сторонами не надано.

Норми права, та мотиви їх застосування.

Частиною першою статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» встановлено гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Надання державної допомоги внутрішньо переміщеним особам урегульовано Порядком № 505.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505 (в редакції від 23 жовтня 2014 року зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 554, чинній на момент виникнення правовідносин) грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Частиною другою статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Частиною першою цієї статті визначено, що період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, яке було чинним на момент виникнення спірних правовідносин, відповідно до якого смт Велика Новосілка включено до цього переліку.

Дію цього розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р визнано такими, що втратили чинність, розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053», а також затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відповідно до якого с. Роздольне Великоновосілківського району Донецької області також включено до цього переліку.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що на час виникнення та існування спірних правовідносин с. Роздольне Великоновосілківського району Донецької області було віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Пунктом 6 Порядку № 505 (в редакції від 23 жовтня 2014 року зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 554, чинній на момент виникнення правовідносин) передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

Нову, відмінну від попередньої, редакцію пункту 6 Порядку № 505 про те, що грошова допомога не призначається, якщо будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану, викладено тільки після внесення змін відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2017 року № 370, дана редакція набрала чинності лише 03.06.2017 року.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Визначаючи, чи наявні правові підстави для нарахування та виплати адресної грошової допомоги відповідачу, судом застосовуються до спірних правовідносин норми права у редакції Порядку № 505, чинній на момент їх виникнення.

Отже, судом встановлено, що відповідачу на момент звернення до Управління праці та соціального захисту належала на праві приватної власності з 2005 року домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Зважаючи на наведене, відповідач, зазначаючи у заяві для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, про відсутність у нього та членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, діяла добросовісно, до періоду набрання чинності змінами у вказаному Порядку № 505, тобто до 03.06.2017 року, оскільки пунктом 6 Порядку № 505 (у редакції, чинній на момент звернення із заявою про отримання грошової допомоги) не було передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у володінні частину житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

Враховуючи, що на момент звернення із заявою відповідача до Управління праці та соціального захисту у відповідача була у володінні домоволодіння, місцезнаходження якого яке відноситься за територіальністю до районів проведення антитерористичної операції, згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 року № 33/6/а, розпорядженнями КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р, розпорядженням КМУ від 02.12.2015 р. № 1275-р, то відповідач мав право на отримання грошової допомоги відповідно до Порядку № 505 (у редакції, чинній на момент призначення грошової допомоги) до 03.06.2017 р.

Таким чином, з відповідача не підлягають стягненню суми допомоги переміщеним особам на проживання з 26 листопада 2014 року по 19 травня 2016 року у розмірі 15687 грн. 68 коп.

Вказана позиція суду є ревалентною позиції Верховного Суду, викладеній у Постанові від 07.06.2018 р. по справі № № 265/4743/17.

Отже, доводи позивача про те, що відповідач має у власності житловий будинок, розташований на підконтрольній території України, а тому вона не мав права на отримання грошової допомоги, є необґрунтованими, оскільки це твердження не має правового значення для вирішення даної справи. Зі змісту абзацу 1 пункту 6 Порядку № 505 (в редакції, яка діяла на час здійснення виплат відповідачу) вбачається, що підставою невиплати та не призначення грошової допомоги є факт наявності у будь-кого з членів сім`ї житла, що не розташовано на тимчасово окупованій території України, на лінії зіткнення і в районах проведення антитерористичної операції. Селище Роздольне Великоновосілківського району Донецької області, на території якого розташований належний відповідачу будинок, не було виключено з переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція у період з 26 листопада 2014 року по 19 травня 2016 року. Оскільки відповідач має на праві власності житловий будинок, що знаходиться в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, він мала право на підставі Порядку № 505, у спірний період (з 26 листопада 2014 року по 19 травня 2016 року) отримувати грошову допомогу, що ним і було зроблено.

Обгрунтування для відмови у задоволенні позову, викладені відповідачем у відзиві, не впливають на вказаний висновок суду. Оскільки суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для відмови у задоволенні позову, питання про застосування позовної давності, заявлене відповідачем, не вирішується.

Висновки суду за результатами розгляду справи

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Позивачем не доведено відсутності підстав для отримання грошової допомоги відповідачем у період з 26 листопада 2014 року по 19 травня 2016 року.

Щодо судових витрат

Під час звернення до суду, позивачем сплачено судовий збір у сумі 2102 грн. (а.с. 5). До сплати при зверненні зі вказаною позовною заявою підлягав судовий збір у сумі 2270 грн. Ухвалою суду від 11.02.2021 р. було відстрочено позивачу сплату судового збору у сумі 168 грн. до прийняття рішення у справі. Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати з відповідача стягненню не підлягають, натомість необхідно стягнути з позивача недоплачену суму судового збору у розмірі 168 грн., згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 7, 9, 10, 12, 76-81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268,

273, 274, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Управління соціального захисту населення Великоновосілківської райдержадміністрації Донецької області, , вул.. Янісольська, 68 «а», смт Велика Новосілка Донецької області, до ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , про відшкодування безпідставно отриманої суми грошової допомоги відмовити у повному обсязі.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Великоновосілківської райдержадміністрації Донецької області, , вул.. Янісольська, 68 «а», смт Велика Новосілка Донецької області на користь держави судовий збір у сумі 168 (сто шістдесят вісім) грн.

Рішення суду може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки в апеляційному порядку повністю або частково протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення направити сторонам протягом двох днів, в електронній формі - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.

Суддя: О.А. Дурач