Провадження № 22-ц/802/1070/21 Категорія: 63 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З.А., Шевчук Л. Я.,

секретар Вакіна Д. О.

з участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський Міністерства оборони України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 подану його представником ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 травня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до КЕВ «Володимир-Волинський про зобов`язання вчинити дії, покликаючись на те, що він є полковником медичної служби в запасі Збройних Сил України та на даний час проживає разом з своєю сім`єю у службовій квартирі АДРЕСА_1 .

У травні 2019 року він звернувся до начальника КЕВ м. Володимир-Волинський та голови житлової комісії Луцького гарнізону з рапортом щодо виключення зі списку службових квартир житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до витягу з протоколу № 52 засідання житлової комісії Луцького гарнізону від 21.05.2019, житлова комісія Луцького гарнізону не вбачає підстав для відмови задоволені його рапорту та не заперечує щодо виключення із числа службових двохкімнатної квартири в якій він проживає.

Згідно з витягом з протоколу № 108 засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.05.2019, прийнято рішення про надання йому квартири АДРЕСА_1 , для постійного проживання шляхом виключення її з числа службових.

Незважаючи на рішення житлових комісій, КЕВ м. Володимир-Волинський не вчиняє дій щодо подальшого звернення до Луцької міської ради Волинської області з клопотанням та відповідним пакетом документів про виключення з числа службового житла квартири, в якій проживає позивач, чим порушує його конституційні права на житло. Враховуючи наведене, просить суд зобов`язати КЕВ м. Володимир-Волинський Міністерства оборони України подати до Луцької міської ради Волинської області клопотання про виключення з числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_2 , житловою площею 27,8 м.кв.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 20 травня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. Посилається на те, що він має вислугу 28 років та 27 днів.

Статтею 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачене право військовослужбовців на забезпечення житлом.

Згідно з пунктом 10 розділу УІІ «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та їх сімей жилими приміщеннями» (далі Інструкція) військовослужбовці, які забезпечені службовим житлом і мають вислугу років більше 20 років, мають право на виключення цього житла з числа службового для забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує, що пунктами 3-7 розділу 10 Інструкції, визначено порядок подання до житлової комісії подання про виключення житла з числа службового.

КЕВ Володимир-Волинський було вчинено всі дії згідно з Інструкцією, зокрема, направлено облікову справу ОСОБА_3 до ГКЕУ Збройних Сил України, яка була повернута для усунення недоліків, про що КЕВ Володимир-Волинський повідомив Володимир-Волинський ОВК. Без рішення житлової комісії військової частини військовослужбовця, рішення комісії з контролю ГКЕУ та Списку житла, затвердженого заступником міністра оборони, відповідач не має повноважень для звернення до виконавчого комітету для виключення квартири з числа службової.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги,заслухавши пояснення сторін, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_3 , являється полковником медичної служби в запасі Збройних Сил України та на даний час проживає разом зі своєю сім`єю у службовій квартирі АДРЕСА_1 на підставі спеціального ордера серії А №218 від 02.09.2005.

Із архівного витягу з рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №279 від 31.08.2005 вбачається, що у відповідь на клопотання заступника командувача військ Західного оперативного командування, наказу начальника Луцького гарнізону, комітетом органу місцевого самоврядування було прийнято рішення про затвердження рішення житлової комісії Луцького гарнізону про надання статусу службової житлової площі військової частини НОМЕР_1 двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 та виділення її ОСОБА_3 для проживання зі своєю сім`єю.

У травні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до начальника КЕВ м. Володимир-Волинський та голови житлової комісії Луцького гарнізону із відповідним рапортом щодо виключення зі списку службових квартир житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно із витягом з протоколу № 52 засідання житлової комісії Луцького гарнізону від 21.05.2019, комісією не встановлено підстав для відмови в задоволені вищевказаного рапорту ОСОБА_3 про виключення із числа службових двохкімнатної квартири в якій проживає останній.

Зазначене вище рішення, без внесення будь-яких зауважень або заперечень затверджено наказом начальника Луцького гарнізону № 27 від 22.05.2019.

Із витягу з протоколу № 108 засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.05.2019 слідує, що в результаті вивчення поданих ОСОБА_3 документів було прийнято рішення про надання позивачу квартири АДРЕСА_1 , для постійного проживання шляхом виключення її з числі службових.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що дії КЕВ Володимир-Волинський узгоджуються з приписами статті 12 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та дійшов висновку, що відповідачем не порушено вимог Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 380 від 31.07.2018 (далі Інструкція).

Такий висновок суду першої інстанції є правильним, грунтується на законі та відповідає встановленим обставинам справи у зв`язку з таким.

Згідно з частиною І статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» (далі Закон) держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Інструкція визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, які продовжують перебувати на квартирній черзі.

Згідно з пунктами 3-4 розділу УІІ Інструкції для прийняття рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців.

Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання.

Затверджений командиром військової частини протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) разом з обліковою справою направляється військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, що є підставою для видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

На підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання (далі Список)

Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.

Згідно з пунктами 6-7 розділу УІІ Інструкції, ГКЕУ на підставі рішення Комісії з контролю готує Список надання постійного житла у Збройних Силах України, що подається на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків).

Затверджений Список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення.

Отже, Інструкцією встановлений порядок та послідовність вчинення дій КЕВ, спрямований на забезпечення військовослужбовців житлом для постійного проживання.

Цей порядок застосовується і в разі надання житла для постійного проживання тим військовослужбовцям, які забезпечені службовими жилими приміщеннями, що передбачено пунктом 10 розділу УІІ Інструкції.

Зокрема, пунктом 10 розділу УІІ Інструкції передбачено, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.

Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.

Апеляційним судом встановлено, що КЕВ м. Володимир-Волинський листом від 29.05.2021 за вихідним номером 22/2095 направив відповідно до вимог Інструкції облікову справу ОСОБА_3 до ГКЕУ ЗСУ України для розгляду комісією з контролю за обліком житла в гарнізонах Збройних Сил України, якою було виявлено недоліки в обліковій справі. Отже, ГКЕУ не приймалось рішення та не затверджувався Список, який є підставою для звернення КЕЧ району з поданням до виконавчого комітету про виключення квартири з числа службового житла.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не оскаржував дій чи бездіяльності посадових осіб КЕВ міста Володимир-Волинський чи інших повноважних органів з приводу підготовки документів особової справи для розгляду комісією до ГКЕУ, підготовки документів або вчинення дій, які передують зверненню КЕВ з поданням до виконавчого комітету. З матеріалів справи вбачається, що на даний час визначений Інструкцією механізм та порядок надання житла та виключення його з числа службового, який передбачає не тільки діїї КЕВ м. Володимир-Волинський, але і дії органів у складі Міністерства Оборони України, недодержаний, тому підстави для задоволення позовних вимог про зобов`язання КЕВ м. Володимир-Волинський направити подання до виконавчого комітету Луцької міської ради про виключення займаного ним житла із числа службового відсутні.

Щодо інших аргументів апеляційної скарги про незаконність рішення суду першої інстанції апеляційний суд зазначає таке.

Мотиви апеляційної скарги зводяться до цитування норм Конституції України, Житлового Кодексу, Положення та Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, якими гарантовано право позивача, як військовослужбовця ЗСУ запасу на забезпечення житлом для постійного користування, тому наявність гарантованого Законом права заперечити чи спростувати неможливо. Разом з тим, реалізувати таке право можливо в порядку та із дотриманням механізмів, визначених Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщенням, прийнятих на виконання гарантованих Законом прав на забезпечення житлом військовослужбовців.

Аргументи апеляційної скарги про необхідність врахування судової практики Луцького міськрайонного суду при вирішенні аналогічної справи за позовом іншого військовослужбовця не заслуговують на увагу, оскільки при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд повинен враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах ВС (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

На підставі наведеного апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, наведених в апеляційній скарзі. Рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 375, 382,384 ЦПК України, суд

постановив:
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 подану його представником ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 травня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення постанови апеляційного суду.

Головуючий

Судді