РІШЕННЯ

іменем України

"09" березня 2021 р. 145/909/20

2/145/134/2021

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 20 липня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем.

Від сумісного проживання є 3 спільних малолітніх дітей - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які в даний час проживають з нею і після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею.

Спільне життя у неї з відповідачем не склалось. Під час сумісного проживання виявилось, що вони мають несумісні характери та різні погляди на взаємовідносини між подружжям, по-різному уявляють поведінку подружжя в сім`ї та сімейний уклад. Відповідач з часом змінив своє ставлення до неї, зневажав її як жінку, не

рахувався з її інтересами та не радився з нею при вирішенні фінансових та

майнових питань, ображав та принижував її. Через це між ними в присутності дітей

виникали сварки та суперечки. Поміняти свою поведінку відповідач не бажає. В сім`ї створилась несприятлива психологічна атмосфера, подальше сумісне проживання стало нестерпним. Вона поступово втратила почуття довіри до чоловіка і прийшла до висновку, що їм з відповідачем доцільно припинити подружні відносини і сумісне проживання. Місяць тому вона з дітьми почала проживати на зйомній квартирі без відповідача, припинивши сімейні відносини з ним. Вважає, що шлюб фактично

розпався і виникла необхідність його розірвання.

Просить розірвати шлюб, залишити їй прізвище " ОСОБА_6 " та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала просить їх задоволити з підстав, викладених в позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час і місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, подав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить справу розглянути у його відсутності.

Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити, виходячи з наступного.

20 липня 2007 року між сторонами зареєстровано шлюб (а.с.4).

В шлюбі в них народилось троє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується їх свідоцтвами про народження (а.с. 5-7), які в даний час проживають з позивачкою і після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Вжиті судом заходи для примирення позитивного результату не дали.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суму сплаченого позивачем при подачі заяви судового збору суд стягує з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263- 265, 273 ЦПК України, ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України,

ухвалив:

Позов задоволити повністю.

Розірвати шлюб, зареєстрований 20 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , актовий запис № 1481.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище " ОСОБА_6 ".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 18 березня 2021 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.