УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви без задоволення

Справа № 495/3681/20

Номер провадження 2-п/495/18/2021

03 березня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Боярського О.О.,

за участі секретаря судового засідання Рачицької І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 09 вересня 2020 року у справі № 495/3681/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярського О.О. перебувала цивільна справа № 495/3681/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі.

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 09 вересня 2020 року у справі № 495/3681/20, ухваленим у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області 25.11.2004 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області від 05.07.2013 року) на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень, щомісячно починаючи з 26.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області 25.11.2004 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у сумі 840,80 гривень.

22 січня 2021 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по вказаній цивільній справі.

В обґрунтування заяви відповідач зазначає, що він не знав про те, що відбуваються судові засідання та взагалі не знав про пред`явлення до нього вказаного позову та існування даної цивільної справи. Про вказане рішення йому стало відомо 15.01.2021 року в Білгород-Дністровському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). При ознайомленні з матеріалами справи він звернув увагу на те, що в поштовому повідомленні, яке міститься в справі, стоїть підпис про отримання повістки який йому не належить. Жодної судової повістки про виклик до суду і будь-яких інших документів він не отримував.

Отже заочне рішення було ухвалено за відсутністю відповідача по справі, який не був повідомлений про час та місце розгляду справи, а також неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, внаслідок чого ухвалив рішення, яке є необґрунтованим та незаконним. Саму позовну заяву ОСОБА_1 визнає частково, не погоджується із розміром стягуваних аліментів. ОСОБА_1 має письмові докази, які свідчать про його дохід, що згідно із ст.. 182 СК України має враховуватись при визначенні розміру аліментів на утримання дитини.

Ухвалою суду від 26 січня 2021 року заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 09.09.2020 року у справі № 495/3681/20 прийнята до провадження судді Боярського О.О.

В судове засідання призначене на 03 березня 2021 року сторони не з`явилися. Позивача ОСОБА_2 подала до канцелярії суду заяву з проханням судове засідання провести без неї та відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Представник заявника адвокат Оснач О.А. подала до канцелярії суду заяву з проханням заяву про перегляд заочного рішення розглянути без її участі та задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали заяви про перегляд заочного рішення суду, враховуючи пояснення учасників справи, приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, законодавець для скасування заочного рішення суду передбачає сукупність умов, а саме неявка в судове засідання з поважних причин та істотне значення доказів для вирішення справи.

Судом встановлено, що 09 вересня 2020 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом ухвалено заочне рішення за вищезазначеним позовом, позовні вимоги задоволено

Для перегляду судом заочного рішення необхідна наявність усіх підстав для перегляду передбачених ч.1 ст. 288 ЦПК України, які у заяві відповідача про перегляд заочного рішення відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач був належним чином сповіщений про час розгляду справи. Відзиву, заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило.

Суд враховує, що заявником не додано належних доказів, якими він обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача та які мають мати істотне значення для правильного вирішення спору та які не були відомі суду підчас задоволення заочного рішення. Тобто, судом встановлена відсутність доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини - справа «Желтяков проти України» (п.42-43) Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII). Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Так, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд приходить до висновку, що в заяві відсутні посилання на докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті.

При цьому, відповідач не надав та не зазначив про наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, тому вістуні підстави для скасування заочного рішення.

На підставі вищевикладеного, з врахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо остаточності рішення суду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, а значить заява підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76, 258-261, 287 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без задоволення заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 09 вересня 2020 року у справі № 495/3681/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення даної ухвали (ч.4 с. 287 ЦПК України).

Суддя О.О.Боярський