Справа № 946/6755/21
Провадження № 2/946/3075/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Пащенко Т.П.,

при секретарі - Івановій Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ізмаїлі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який був уточнений 30.11.2021 року, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання дійсним договору купівлі-продажу 3/20 частин житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного на Одеській товарній біржі 21.12.1999 року між ОСОБА_2 , яка діяла від імені неповнолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_1 . Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що на підставі вказаного договору до позивачки перейшло право власності на 3/20 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 21.12.1999 року №5110 містить усі необхідні істотні умови, грошовий розрахунок по даному договору здійснений, про що свідчить п.5 договору, на виконання умов укладеного договору позивачкою було проведено реєстрацію договору, про що свідчить технічний паспорт на квартиру. Вищевказаний договір зареєстрований на Одеській товарній біржі за №5110 відповідно до Закону України «Про товарну біржу», який діяв станом на момент укладання договору. Таким чином, між сторонами відбулося повне виконання умов договору купівлі-продажу нерухомого майна, проте, через те, що договір не посвідчений нотаріально, позивачка позбавлена права розпорядитися своїм майном - 3/20 частинами житлового будинку АДРЕСА_1 . Враховуючи викладене, позивачка просить суд визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений на Одеській товарній біржі 21.12.1999 року, реєстровий номер №5110, дійсним.

Ухвалою суду від 30.11.2021 року замінено первісного відповідача - Ізмаїльську міську раду на належних відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.30).

В судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, надала суду заяву, в якій вказала, що просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.17). Представник позивачки надала суду заяву, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні, просила розглядати справу без її участі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, сповіщені про дату, час та місце судового розгляду належним чином, надали суду заяву, в якій вказали, що просять суд розглянути справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна №5110 від 21.12.1999 року, а саме, 3/20 частин житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_2 , яка діяла від імені неповнолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , власницею 3/20 частин вказаного будинку стала ОСОБА_1 (а.с.6-7).

Всі зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна №5110 від 21.12.1999 року сторонами виконані в повному обсязі, а саме, відповідно до п.5 договору 3/20 частин житлового будинку продано за 4467,00 грн., які отримані продавцем до підписання даного договору.

На теперішній час вказаний договір не оскаржений та не скасований.

Договір купівлі продажу нерухомого майна №5110 від 21.12.1999 року посвідчений Одеською товарною біржею, право власності зареєстровано КП «Ізмаїльське МБТІ», про що свідчить реєстраційний напис (а.с.7 зворот).

Згідно розпорядження Ізмаїльського міського голови від 19.02.2016 року № 57р «Про перейменування вулиць, провулків та проспекту в м.Ізмаїлі Одеської області» вулицю Котовського перейменовано на вулицю Тульчианівську.

Як вбачається з довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» №1272 від 22.11.2021 року відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи КП «Ізмаїльське МБТІ» на об`єкт нерухомості по АДРЕСА_1 власницею 3/20 частки зареєстрована ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №5110 від 21.12.1999 року, посвідчений Одеською товарною біржою, зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за №51-185 від 21.12.1999 року (а.с.22).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003 року передбачено, що положення зазначеного Кодексу застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК 2003 року положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності, так як договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений до вступу в законну силу Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року, і не мають подовжувального характеру, тому суд при розгляді справи керується положеннями ЦК 1963 року.

Згідно ст.ст.128,224,227 ЦК УРСР (1963 рік), діючого на час розгляду справи, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності визнається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону або договору. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.04.78 р., із змінами від 25.05.98 р. «Про судову практику у справах про визнання угод недійсними» угоди купівлі-продажу (зокрема при придбанні на біржових торгах) житлового будинку (квартири) або його (її) частини підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню.

При цьому, якщо така угода виконана повністю або частково однією із сторін, а інша сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК на вимогу сторони, що виконала угоду має право визнати її дійсною.

На час укладення зазначеного договору діяла ст.15 Закону України «Про товарну біржу», згідно якої не вимагалось подальше нотаріальне посвідчення угоди, укладеної на біржі.

Відповідно до пунктів 1.1., 1.4., 1.7., 1.9 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету України з житлово-комунального господарства від 09.06.98 року №121, Інструкція визначала порядок здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в Україні. Державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягають об`єкти нерухомості, розташовані на всій території України. Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюється на підставі правовстановлюючих документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. Пунктом 2 Інструкції визначений порядок здійснення державної реєстрації, підпунктом 2.1. д) якого зазначено, що на оригіналі правовстановлюючого документу робиться реєстраційний напис.

Додатком 1 до вказаної Інструкції визначений перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна. Відповідно до пункту 9 Переліку зазначено: «Договори купівлі-продажу, обміну, зареєстровані біржею».

Відповідно до п.49 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року і чинної на момент укладення договору між сторонами (21.12.1999 року), - договір купівлі - продажу, зареєстрований на біржі є документом, що підтверджує право власності на частину житлового будинку, що відчужується.

Згідно зі ст.220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовились відносно всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне чи часткове виконання договору, проте одна зі сторін ухиляється від нотаріального його посвідчення, суд може визнати цей договір дійсним. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення договору не потрібне.

При укладенні договору всі вимоги, передбачені ст.15 Закону України «Про товарні біржі», між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що реєстрація 21.12.1999 року за ОСОБА_1 права власності на 3/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , здійснена відповідно до діючого на той час законодавства.

З оглядом на вищевказане, враховуючи, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, суд визнає вищевказаний договір дійсним.

У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.ст.12,13,77,78,79,80,81,82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, а також, з огляду на те, що відповідачі позов визнали, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, 3/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , укладеного 21.12.1999 року між ОСОБА_2 , яка діяла від імені неповнолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , зареєстрований на Одеській товарній біржі за №5110.

Керуючись ст.ст.12,13,76,81,83,206, 223,258,259,263,265,268,272,273,354,355 ЦПК України, ст.47, 224, 227 ЦК України в редакції 1963 року, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме 3/20 частин житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 , яка діяла від імені неповнолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , зареєстрований на Одеській товарній біржі 21 грудня 1999 року за №5110.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04 січня 2022 року.

Суддя: Т.П.Пащенко