Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/640/21
Провадження № 2-з/935/1/21
У Х В А Л А

18 березня 2021 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Пасічного Т.З.,

із секретарем Сьомак Л.І.

розглянувши заяву ФОП ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальних збитків. Ухвалою від 17.03.2021р. по даному позову відкрито провадження та призначено справу до розгляду.

17.03.2021 року позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить в якості забезпечення позову накласти арешт на майно ОСОБА_2 , в межах позовних вимог 72050 грн.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив наступне. 10.07.2017р. ОСОБА_2 замовив у ФОП ОСОБА_1 виготовлення та встановлення на могилі його покійної дружини пам`ятника. Сума замовлення становить 62 000 грн. ОСОБА_1 замовлення було виконано. 02.11.2017р. ОСОБА_2 дізнався, про те, що стела пам`ятника на могилі його дружини впала, при цьому пошкодилась сама та пошкодила нижні елементи пам`ятника. Вважаючи, що йому спричинено збитки, ОСОБА_2 звернувся до суду. Рішенням Козятинського районного суду Вінницької області від 10.02.2018р. по цивільній справі №133/49/18 позов задоволено частково, стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 62 000 грн. матеріальних збитків, 6200 грн. моральної шкоди та 176,20 грн. судового збору.

Заявник вважає, що оскільки ОСОБА_2 за вищевказаним рішенням відшкодовано матеріальні збитки, які включають виготовлення та встановлення на могилі його покійної дружини ОСОБА_3 пам`ятника (з усіх його складових елементів) із граніту, відповідно до калькуляції в розмірі 62000 грн., то останній має повернути усі складові, які були використані при установці надгробного пам`ятника і які залишилися у ОСОБА_2

24.10.2020р. при огляді місця поховання ОСОБА_3 виявлено відсутність складових, які використовувалися ФОП ОСОБА_1 при установці надгробного пам`ятника згідно калькуляції та зведено новий надгробний пам`ятник іншої конфігурації з інших складових, що підтверджується відповідним актом від 24.10.2020р.

Добровільно відповідач відмовляється відшкодувати заявнику вартість складових пам`ятника, тобто відмовляється відшкодувати матеріальні збитки у розмірі 52050 грн. та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., тому позивач просить в якості забезпечення позову накласти арешт на майно ОСОБА_2 в межах позовних вимог 72050 грн. до прийняття рішення по суті спору та набрання ним законної сили.

Згідно з ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, розгляд заяви проводиться судом у письмовому провадженні, що відповідає вимогам ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одними із видів забезпечення позову, перелік яких наведений у частині 1 статті 150 ЦПК України, є накладення арешту на майно, що належить або підлягає передачі або сплаті відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб, а також заборона вчиняти певні дії, у тому числі заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Пунктами 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Керуючись ст.ст.149-154, 260, 353 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платинка податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , в межах позовних вимог 72050 (сімдесят дві тисячі п`ятдесят) гривень до прийняття рішення по суті та набрання рішенням суду законно ї сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.З.Пасічний