Провадження №2-о/522/42/21
РІШЕННЯ

03 березня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

До суду 17.11.2020 року надійшла заява ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно обґрунтування заяви, вона, ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.2000 року (бланк АВН №615279), посвідченого державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №1-3065, є власником на праві приватної власності квартири за адресою АДРЕСА_1 . Проте, у період підготовки документів на розпорядження вказаною квартирою заявником було з`ясовано, що в реєстрі нотаріальних бланків Сьомою одеською державною нотаріальною конторою під час посвідчення вищевказаного договору купівлі-продажу, код бланку помилково зазначений як «5 - свідоцтво про право на спадщину» замість «1 - договору купівлі-продажу». Звернення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фуфаєвої О.О. щодо виправлення у відомостях про код витрачання бланку було відмовлено. Згідно листа Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 20.10.2020 року №Б-1633-07, останнім було надано доручення Одеському державному нотаріальному архіву щодо внесення виправлення коду витрачання спеціального бланку нотаріального документа в Єдиний реєстр спеціальних бланків нотаріальних документів, а саме: при посвідченні договору купівлі-продажу квартири від 15.09.2000р. №1-3065 державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори було використано спеціальний бланк нотаріальних документів серії АВН №615279 та помилково внесено код витрачання бланку 5 свідоцтво про право на спадщину замість 1 договір про відчуження нерухомого майна. 01.10.2020 року було отримано відповідь від Одеського державного нотаріального архіву про неможливість виправлення помилки у зв`язку з тим, що в матеріалах фонду Сьомої одеської державної нотаріальної контори міститься договір купівлі-продажу квартири від 15.09.2000 року за реєстровим номером №1-3065 викладений на спеціальному бланку нотаріальних документів серії АВН №615280. Також зазначено, що згідно з записами в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Сьомої одеської державної нотаріальної контори за 15.09.2000 на спеціальному бланку нотаріальних документів серії АВН №615279 було викладено свідоцтво про право на спадщину за законом. Зазначено, що здійснити виправлення в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів на підставі інформації, яка міститься у матеріалах фонду Сьомої одеської державної нотаріальної контори, Одеським державним нотаріальним архівом не виявляється можливим. За вирішенням даної ситуації заявнику було рекомендовано звернутись до суду.

Матеріали позову суддя отримала 18.11.2020 року. З 23.11.2020р. по 04.12.2020р. суддя перебувала на лікарняному, 10.12.2020р. у відпустці.

Ухвалою суду від 14.12.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду на 21.12.2020 року.

Через неявку сторін розгляд справи 21.12.2020 року був відкладений на 03.03.2021 року.

До суду 13.01.2021 року та 16.01.2021 року надійшли аналогічні за змістом пояснення представника Державного підприємства «Національні інформаційні системи», згідно яких зазначено, що відповідно до постанови КМУ від 14.07.1999 року №1272 «Деякі питання адміністрування Державних та Єдиних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України», а також наказу Міністерства юстиції України від 25.06.2015 року №1059/5, ДП «НАІС» з 03.07.2015 року визначено адміністратором, зокрема, Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів. Посилались на те, що ДП «НАІС» як адміністратор Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів діє у межах правового полю та на підставі нормативно-правових актів, якими визначена робота Єдиного реєстру та регламентовано порядок внесення відомостей до нього, та у них відсутні повноваження щодо внесення до реєстру інформації як про витрачення спеціальних бланків нотаріальних документів, так і внесення змін до вже внесеної до Єдиного реєстру інформації. Також у поясненнях виклали прохання розглянути справу за відсутності їх представника.

Також 14.01.2021р. надійшли письмові пояснення представника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), згідно яких зазначено, що на підставі листа приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фуфаєвої О.О., Південним міжрегіональним управлінням МЮ (м. Одеса) було надано доручення Одеському державному нотаріальному архіву щодо внесення виправлення коду витрачання спеціального бланку нотаріального документу в Єдиний реєстр спеціальних бланків нотаріальних документів, а саме при посвідченні договору купівлі-продажу квартири від 15.09.2000 року №1-3065 державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної було використано спеціальний бланк нотаріальних документів серії АВН №615279 та помилково внесено код витрачання бланку 5 свідоцтво про право на спадщину замість 1- договір про відчуження нерухомого майна. Проте, згідно відповіді Одеського державного нотаріального архіву, отриманої 01.10.2020 року, внести виправлення неможливо у зв`язку з тим, що в матеріалах фонду Сьомої одеської державної нотаріальної контори міститься договір купівлі-продажу квартири від 15.09.2000 року за реєстровим номером №1-3065, посвідчений державним нотаріусом Різой Н.В., який згідно з інформацією з Реєстру для реєстрації нотаріальних дій за 15.09.2000 та матеріалів справи 2-3 том 9 за 2000 рік (стр.75), викладений на спеціальному бланку нотаріальних документів серії АВН №615280. З відповіді нотаріального архіву встановлено, що згідно з записами в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Сьомої одеської державної нотаріальної контори за 15.09.2000 на спеціальному бланку нотаріальних документів серії АВН №615279 було викладено свідоцтво про право на спадщину за законом. За викладеного, здійснити виправлення не уявляється можливим.

У судовому засіданні 03.03.2021 року були присутні : заявник ОСОБА_1 , яка подану заяву підтримала та просила задовольнити за обставин, викладених у заяві; та представника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Двірська Ю.В., яка просила врахувати їх пояснення від 14.01.2021 року та зазначила, що ними було проведено перевірки обставин заяви ОСОБА_1 , проте в досудовому порядку внести відповідні виправлення не виявляється можливим.

Представника Державного підприємства «Національні інформаційні системи» у судове засідання не з`явився, проте з урахуванням їх пояснень від 13.01.2021 року та від 16.01.2021 року, клопотання про розгляд справи за їх відсутності, згоди присутніх у судовому засіданні осіб, положень ч.1, 3 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за їх відсутності.

У судовому засіданні заявником були надані суду для огляду оригінали правовстановлюючих документів на квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником на праві приватної власності квартири АДРЕСА_2 . Право власності було зареєстрованого за заявником 25.10.2000 року, про що свідчить лист КП «БТІ» Одеської міської ради від 17.01.2020 року.

Згідно даного листа КП «БТІ» Одеської міської ради від 17.01.2020 року та наданих суду для огляду оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, ОСОБА_1 придбала дану квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.2000 року, укладеного з ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , посвідченого державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №1-3065.

Судом встановлено, що для оформлення даного договору купівлі-продажу від 15.09.2000 року державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В. був використаний бланк серії АВН №615279, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні

Згідно пояснень заявниці та обставин, викладених у заяві, при підготовці документів на розпорядження даною квартирою було з`ясовано, що в реєстрі нотаріальних бланків Сьомою одеською державною нотаріальною конторою під час посвідчення вищевказаного договору купівлі-продажу, код бланку помилково зазначений як «5 - свідоцтво про право на спадщину» замість «1 - договору купівлі-продажу».

Суд вбачає, що на підставі листа приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фуфаєвої О.О., Південним міжрегіональним управлінням МЮ (м. Одеса) було надано доручення Одеському державному нотаріальному архіву щодо внесення виправлення коду витрачання спеціального бланку нотаріального документу в Єдиний реєстр спеціальних бланків нотаріальних документів, а саме при посвідченні договору купівлі-продажу квартири від 15.09.2000 року №1-3065 державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної було використано спеціальний бланк нотаріальних документів серії АВН №615279 та помилково внесено код витрачання бланку 5 свідоцтво про право на спадщину замість 1- договір про відчуження нерухомого майна.

З відповіді Одеського державного нотаріального архіву, отриманої Південним міжрегіональним управлінням МЮ (м. Одеса) 01.10.2020 року, вбачається, що внести виправлення неможливо у зв`язку з тим, що в матеріалах фонду Сьомої одеської державної нотаріальної контори міститься договір купівлі-продажу квартири від 15.09.2000 року за реєстровим номером №1-3065, посвідчений державним нотаріусом Різой Н.В., який згідно з інформацією з Реєстру для реєстрації нотаріальних дій за 15.09.2000 та матеріалів справи 2-3 том 9 за 2000 рік (стр.75), викладений на спеціальному бланку нотаріальних документів серії АВН №615280.

З відповіді нотаріального архіву вбачається, що згідно з записами в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Сьомої одеської державної нотаріальної контори за 15.09.2000 на спеціальному бланку нотаріальних документів серії АВН №615279 було викладено свідоцтво про право на спадщину за законом.

Зазначено, що здійснити виправлення в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів на підставі інформації, яка міститься у матеріалах фонду Сьомої одеської державної нотаріальної контори, Одеським державним нотаріальним архівом не виявляється можливим. За вирішенням даної ситуації заявнику було рекомендовано звернутись до суду.

За змістом ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають(ч. 3 ст. 315 ЦПК України).

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду(ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

Зі змісту вказаних статей, а також роз`яснень, викладених у пунктах 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно частини 1 статті 321 Цивільного Кодексу України встановлено, що право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі - продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі - продажу майна, що перебуває в податковій заставі (ст. 657 ЦК України).

Відповідно до ч. 3-4 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вчинення нотаріальних дій регулюється положеннями Закону України «Про нотаріат» та підзаконними актами.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-ХІІ (далі - Закон), нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема, посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо);

Тексти договорів, заповітів, довіреностей, свідоцтв, вимог про нотаріальне посвідчення правочину, вимог про нотаріальне засвідчення справжності підписів учасника під час прийняття ним рішення з питань діяльності відповідної юридичної особи, правочинів про скасування таких вимог, актів про морські протести та протести векселів, перекладів у разі засвідчення нотаріусом вірності перекладу документа з однієї мови на іншу (крім тих примірників, що залишаються у справах нотаріуса), а також заяв, на яких нотаріусом засвідчується справжність підпису, дублікатів нотаріальних документів, рішень про створення юридичних осіб, рішень органів управління юридичних осіб, актів приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі, актів про передавання нерухомого майна до та із статутних капіталів юридичних осіб, передавальних актів, розподільчих балансів, а також інших документів, визначених законом, викладаються на спеціальних бланках нотаріальних документів.

Станом на час виникнення спірних правовідносин (дату посвідчення правочину 15.09.2000 року) дії нотаріусів регулювались Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. N 18/5, та було визначено, що зразок та опис спеціальних бланків і захисних знаків, а також порядок їх постачання, зберігання, обліку та звітності витрачання встановлюються Міністерством юстиції України.

Згідно п. 2.1 розділу 1 Інструкції, на спеціальних бланках викладаються примірники договорів про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування, довічне утримання) житлового будинку, іншого нерухомого майна.

На спеціальних бланках та із застосуванням захисних знаків виконуються усі примірники документів, за винятком примірника, який залишається у справах державної нотаріальної контори (державного нотаріального архіву) чи в приватного нотаріуса. На цьому примірнику нотаріус вказує серію й номери використаних на нотаріальну дію спеціального бланка та захисного знака. Серія та номер використаного спеціального бланка або захисного знака зазначаються в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій у графі "Зміст нотаріальної дії".

Згідно Положення про постачання, зберігання, облік та звітність витрачання бланків нотаріальних документів. затв. Наказом Міністерства юстиції N 49/5 від 01.07.97 року,

Бланки є необхідною складовою документарного забезпечення нотаріального процесу. Вони можуть бути використані тільки нотаріусами і тільки для виготовлення нотаріальних документів.

У п.6.3 Положення визначенні коди витрачання бланків: зокрема, - 1 - договір відчуження нерухомого майна; - 5 - свідоцтво про право на спадщину;

Питання витрачання, зберігання, обігу спеціальних бланків на теперішній час регулюється Порядком витрачання, зберігання, обігу спеціальних бланків нотаріальних документів і звітності про їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2009 № 812 (зі змінами).

Процедура внесення до Єдиного реєстру відомостей про отримання/витрачання спеціальних бланків встановлена Порядком ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, затверджений наказом Міністерства юстиції України «Про організаційні заходи з постачання, зберігання, обігу, обліку спеціальних бланків нотаріальних документів і звітності про їх використання» від 04.11.2009 № 2053/5 (далі - Порядок).

Пунктом 3 вищевказаного Порядку, затвердженого постановою КМ України від 05 серпня 2009 року № 812, завідуючі державними нотаріальними конторами, державними нотаріальними архівами, державні та приватні нотаріуси несуть персональну відповідальність за додержання вимог цього Порядку щодо витрачання, зберігання, обігу бланків і звітності про їх використання.

Згідно з п. 16 вказаного Порядку, облік витрачених і недійсних бланків ведеться у Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів, держателем якого є Мін`юст, адміністратором - державне підприємство, яке належить до сфери управління Мін`юсту.

Відповідно до п. 1.3. Порядку ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України «Про організаційні заходи з постачання, зберігання, обігу, обліку спеціальних бланків нотаріальних документів і звітності про їх використання» від 04 листопада 2009 року № 2053/5, єдиний реєстр спеціальних бланків нотаріальних документів - електронна база даних, що містить інформацію про: постачання бланків державним нотаріальним конторам, державним нотаріальним архівам, приватним нотаріусам; видані державним та приватним нотаріусам бланки; отримані державними нотаріальними конторами, державними нотаріальними архівами та приватними нотаріусами бланки; передані державними нотаріальними конторами, державними нотаріальними архівами, державними та приватними нотаріусами бланки; витрачені і недійсні бланки; здійснені перевірки справжності бланків; видані інформаційні довідки та витяги з Єдиного реєстру.

Унесення до Єдиного реєстру відомостей про отримання/витрачання бланків здійснюється Реєстраторами в день отримання/витрачання бланка та у суворій послідовності відповідно до порядкових номерів (п. 2.3. вказаного Порядку).

Пунктом 2.6. Порядку, визначено коди витрачання бланків: свідоцтво про право на спадщину - 5; договір про відчуження нерухомого майна, крім земельних ділянок - 1.

Обов`язковій перевірці підлягає кожний бланк, на якому викладено текст нотаріального документа. Бланки, відомості про витрачання яких були внесені до Єдиного реєстру безпосередньо перед вчиненням нотаріальних дій з використанням документів, викладених на цих бланках, вважаються перевіреними для вчинення наступних (за реєстровими номерами) нотаріальних дій (п. 3.1. Порядку).

Як було достовірно встановлено судом, при посвідченні договору купівлі-продажу за реєстром №1-3065 від 15.09.2000 року державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори були внесені помилкові дані в Єдиний реєстр спеціальних бланків нотаріальних документів, а саме: внесено відомості про код витрачання бланка АВН №615279 як «5-Свідоцтво про право на спадщину» замість правильного коду витрачання «1 Договір про відчуження нерухомого майна, крім земельних ділянок».

При цьому, факт використання нотаріального бланку серії АВН №615279 від 15.09.2000р. саме для посвідчення договору купівлі-продажу квартири підтверджується оригіналом даного бланку, оглянутим судом.

При цьому, як встановлено за розглядом справи, в досудовому порядку внести відповідні виправлення до Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів не виявляється можливим.

Зважаючи на викладене, а також ураховуючи що встановлення даного факту має істотне значення для заявника, та унаслідок помилкових дій нотаріуса заявниця позбавлена можливості вільно розпоряджатись належною їй квартирою, інших заходів випавити помилку не вбачається, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення факту використання нотаріального бланку 15.09.2000 року серії АВН №615279 для укладання договору купівлі-продажу, що було посвідчено 15.09.2000 року державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В., за реєстраційним номером №1-3065.

Керуючись ст. 15-16 ЦК України, ст.ст.2, 4, 5, 10, 11-13, 19, 43, 49, 76-82, 89, ч.1 ст.223, ст.247, 258-259, 263-264, 265, 268, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт використання нотаріального бланку 15.09.2000 року серії АВН №615279 для укладання договору купівлі-продажу, що було посвідчено 15.09.2000 року державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В., за реєстраційним номером №1-3065.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст.354 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 12.03.2021 року.

Суддя: Домусчі Л.В.