Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/295/21
Провадження № 2/376/543/2021
У х в а л а

"18" лютого 2021 р. суддя Сквирського районного суду Київської області Коваленко О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Влакос» про розірвання трудового договору, зобов`язання повернення трудової книжки, стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги та моральної шкоди,

встановив:

18.02.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

Подана позовна заява не відповідає вимогам ч.3 ст.175 ЦПК України, зокрема: позов не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують зазначені обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Крім того, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року із змінами передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір заподіяної шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Позивачем не обґрунтований визначений у позові розмір моральної шкоди.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Влакос» про:

1)розірвання трудового договору,

2)зобов`язання повернення трудової книжки,

3)стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати у розмірі 119777,00 грн.,

4)стягнення компенсації за невикористану відпустку у розмірі 11618,56 грн.,

5)стягнення вихідної допомоги в розмірі 16500,00 грн.,

6)стягнення 20000,00 грн. моральної шкоди.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» не поширюється на вимоги позивача про розірвання трудового договору, зобов`язання повернення трудової книжки, стягнення компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги та моральної шкоди під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

У розумінні пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" є "іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин", тому не відноситься до вимог про стягнення заробітної плати, за пред`явлення яких до роботодавця працівники-позивачі звільнені від сплати судового збору (правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 910/4518/16, провадження №12-301гс18).

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру та немайнового характеру.

Згідно з підпунктом другим пункту другого частини другої статті 4 цього Закону за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908,00 грн.

Згідно з підпунктом другим пункту першого частини другої статті 4 цього Закону за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, заявлені позивачем дві окремі самостійні немайнові вимоги: розірвання трудового договору та зобов`язання повернення трудової книжки підлягають оплаті судовим збором в сумі 1816,00 грн. (908,00 х 2=1816,00).

Вимога про стягнення компенсації за невикористану відпустку у розмірі 11618,56 грн., вихідної допомоги в розмірі 16500,00 грн. та 20000,00 грн. моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача має майновий характер і підлягає оплаті судовим збором в розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не менше 908,00 грн.

Статтею 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно ч.9 ст.185 ЦПК України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Так, позивачем до позовної заяви необхідно додати документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 2724,00 грн., або додати документ, що підтверджує пільги щодо його сплати; надати докази, що підтверджують майновий стан позивача і дають підстави відстрочити сплату судового збору.

Позовна заява не відповідає вимогам ч. 5 ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись ст.175-177, 185 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Влакос» про розірвання трудового договору, зобов`язання повернення трудової книжки, стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги та моральної шкоди,залишити без руху.

Для усунення вказаних недоліків надати позивачеві строк до п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, в іншому випадку позовну заяву буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Коваленко