Справа № 462/3785/17 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/811/129/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар Сеньків Х.І.

З участю правонаступника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними

скаргами ОСОБА_2 правонаступником якої є ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 16 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв`язку з смертю сина,-

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2017 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , яка є представником малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв`язку із смертю сина ОСОБА_2 , який загинув в авіакатастрофі ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі аеропорту Таманрассет (Алжир).

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що син перебував у трудових відносинах з відповідачем, всупереч Наказу Голови наглядової ради ПАТ «Авіакомпанія «Україна- Аероальянс» №4-1 від 15.09.2014 р. «Про організацію виплат членам сімей загиблих», їй як матері загиблого другого пілота ОСОБА_2 під час виконання ним свої трудових обов`язків, не було здійснено відшкодування моральної шкоди. Внаслідок загибелі сина вона перенесла значний стрес, психологічні страждання, погіршився стан її здоров`я. Розмір спричиненої моральної шкоди оцінює в сумі 1 737 974 грн. Крім того, вважає, що їй спричинена і матеріальна шкода, оскільки вона від сина отримувала щомісячно аліменти в розмірі 300грн. за рішенням суду, у зв`язку зі смертю розмір не отриманих аліментів за період з серпня 2014 року по серпень 2017 року становить 10800грн. Просить стягнути з відповідача на свою користь 1737974 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 10800грн. - в рахунок матеріальної шкоди.

Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 16 квітня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 000грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 04 червня 2018 року стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» на користь держави судовий збір в розмірі 7 500 грн.

Рішення суду оскаржили позивач ОСОБА_2 та відповідач Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» в особі голови правління Бондара А.В.

Позивач ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням суду, вважає його незаконним та необгрунтованим. Звертає увагу, що авіакомпанією було виплачено трьома траншами грошові кошти в сумі 60200 доларів США ОСОБА_3 як представнику малолітнього ОСОБА_4 , 2009 року народження, який є правонаступником загиблого у авіакатастрофі ОСОБА_2

06.11.2016 року вона звернулася з заявою про виплату компенсації у зв`язку з смертю сина, однак дана заява була проігнорована відповідачем. Вважає несправедливим, коли один спадкоємець отримав суму еквівалентну 1 737 974 грн., а іншому судом стягнуто лише 500 000грн., тому оскаржує дане рішення, щоб відновити справедливість.

Майнова шкода полягає у тому, що померлий син оплачував їй аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно та за три роки при житті сина вона могла б отримати 10800 грн. Вважає, що суд дійшов невірного висновку про відмову у позові в цій частині так як через дії відповідача, які пов`язані з смертю її сина, вона недоотримала ці кошти. Ухвалюючи рішення, суд неправильно застосував норми матеріального права, а тому просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

ПАТ «Авіакомпанія «Україна -Аероальянс» в особі голови правління Бондара В.І. в апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням в частині стягнення моральної шкоди, вважає його таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Порушення процесуального права полягають у тому, що суд розглянув справу у відсутності представника відповідача, не врахувавши поважність неявки, чим позбавив його можливості надати докази та міркування з приводу позовних вимог. Задовольняючи позов в частині стягнення моральної шкоди, суд не врахував, що в провадженні Залізничного районного суду м.Львова знаходилась цивільна справа №462/7264/15 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Авіакомпанія «Україна- Аероальянс» та голови правління Бондара А.В. про визнання дій відповідача неправомірними щодо приховування факту смерті сина, неповідомлення про доставлення тіла сина для поховання, передачі тіла та оригіналу свідоцтва про смерть сторонній особі, безпідставне зволікання з виплатою компенсації за смерть сина та відшкодування матеріальної та моральної шкоди-компенсації за смерть сина. Вимоги у даній справі грунтуються на одних і тих же підставах та доказах та є основними та похідними вимогами, а саме пов`язані з смертю ОСОБА_2 та провідносинами між сторонами саме у зв`язку з його смертю, а тому вказані справи повинні були розглядатися в одному провадженні, однак суд безпідставно не об`єднав дані справи. Рішенням Занізничного районного суду м.Львова від 24.04.2018 року також задоволені вимоги ОСОБА_2 про стягнення 20000 доларів США як компенсація стягнення матеріальної та моральної шкоди, пов`язаної з смертю сина. За таких обставин судом двічі стягнуто моральну шкоду. Крім цього, подаючи позов, позивач не зазначила, яка саме шкода заподіяна у зв`язку з смертю сина, які наслідки для її здоров`я потягнула така подія , а суд обмежився лише вказівкою про наявність страждань та переживань, не посилаючись на жодні докази та не врахувавши ту обставину, що причини катастрофи до сьогодні не визначені та вина відповідача у зазначеній події не встановлена. Висновок суду про часткове задоволення позову суперечить Постанові ВСУ №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» та п.7 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальнимх справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Просить рішення в частині стягнення моральної шкоди скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) Відзив на апеляційні скарги суду не надано.

Відповідач по справі та третя особа в судове засідання не з`явилися, хоч належним чином були повідомлені про день і час слухання справи, що підтверджується копією листа електронної пошти, які долучені до матеріалів справи.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина друга статті 372 ЦПК).

Позивач по справі ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року залучено до участі у справі правонаступників ОСОБА_2 - сина ОСОБА_1 та малолітнього внука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від імені якого та в його інтересах діє його мати ОСОБА_3 як законний представник.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який є правонаступником позивача ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 та заперечення апеляційної скарги відповідача ПрАТ «Авіакомпанія «Україна Аероальянс», вивчивши матеріали цивільної справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 не підлягає до задоволення. Апеляційна скарга відповідача ПрАТ «Авіакомпанія «Україна-Аеро-Альянс» підлягає до задоволення.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За приписами частини першої статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини першої ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 30 серпня 2014 року в районі аеропорту Таманрассет (Алжир) мала місце авіакатастрофа повітряного судна АН-12 UH-DWF ПАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» в результаті якої загинув член екіпажу ОСОБА_2 , що підтверджується Актом про смерть від 01 грудня 2014 року, виданого компетентними органами Алжирської НДР та посвідченого 29 грудня 2014 року консулом посольства України в Алжирі. (а.с.5-6).

Зазначений нещасний випадок визнаний як страховий випадок, оскільки загиблий ОСОБА_2 як член повітряного екіпажу був застрахований у СК «Бусін» відповідно до Порядку та Правил проведення обов`язкового авіаційного страхування цивільної авіації, затвердженого постановою КМУ від 12.10.2002 року № 1535, а тому згідно з рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 27.09.2016 року з ПрАТ СК «Бусін» на користь ОСОБА_2 в рахунок страхового відшкодування стягнуто 50 000,00 грн.

ПрАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України «Про охорону праці» вирішила за рахунок власних коштів здійснити виплати потерпілим та членам їх сімей грошової компенсації у зв`язку з авіакатастрофою 30 серпня 2014 року літака АН-12 UR-DWF.

Наказом голови Наглядової ради № 4-1 від 15 серпня 2014 року «Про організацію виплат членам сімей загиблих» на підставі ч.2 ст.9 Закону України «Про охорону праці» наказано вивчити питання про виплати членам сімей загиблого екіпажу ПС НОМЕР_1 внаслідок авіакатастрофи 30.08.2014 року в Алжирі (м.Таманрассет).

Пунктом 2 Наказу зазначено: Організувати в індивідуальному порядку виплати коштів членам сімей загиблих (в числі загиблих зазначено прізвище ОСОБА_2 ) з метою врегулювання вимог до авіакомпанії про відшкодування майнової та моральної шкоди у зв`язку з авіакатастрофою 30.08.2014 року.

Відповідальним за виконання наказу призначити голову правління ОСОБА_5 .

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача ОСОБА_2 , суд першої інстанції не надав оцінки зазначеному вище Наказу голови Наглядової ради № 4-1 від 05 серпня 2014 року, який був реалізований відповідальною за його виконання особою головою правління ПрАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» ОСОБА_6 .

Судом першої інстанції не звернуто уваги, що у провадженні суду знаходилася справа за № 462/7264/15 за позовом ОСОБА_2 до тих же відповідачів про відшкодування компенсації матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок загибелі ОСОБА_2 у авіакатастрофі 30.08.2014 року в Алжирі, визнання дій неправомірними. Предметом спору в тій та іншій справі зазначені одні і ті ж обставини.

Представником третьої особи адвокатом Синявською І.В. надавалися копії позовних заяв з приводу зазначеного спору, однак справи не були об`єднані в одне провадження, а тому суду необхідно було дочекатися рішення суду по справі, провадження у якій було відкрите раніше. Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 24 квітня 2018 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення компенсації матеріальної і моральної шкоди. Судом у цій справі застосовано норми Закону «Про охорону праці», дано оцінку фактичним обставинам справи. У відшкодуванні шкоди відповідач не заперечував та з цього приводу приймалися відповідні рішення про суму виплаченої компенсації, яка включала як майнові так і моральні витрати.

Справа № 462/3785/17, яка ґрунтується на нормах Цивільного кодексу, що стосуються відшкодування моральної шкоди, в своїх мотивах має аналогічні обставини до справи № 462/7264/15, однак суд не дав оцінки фактичним обставинам справи, а тому постановив рішення, яке в кінцевому рахунку зводиться до подвійного стягнення грошової компенсації за одні і ті ж обставини.

Апеляційна скарга позивача в частині відшкодування моральної шкоди зводиться за своїм змістом по суті спору до апеляційної скарги у справі № 462/7264/15, яка розглянута апеляційним судом та постановою від 01 березня 2021 року відмовлено у її задоволенні.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права.

Щодо рішення в частині відмови у позові про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 10800 грн., суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст.608 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Обов`язок по сплаті аліментів на непрацездатну матір був покладений рішенням суду на ОСОБА_2 та припинився разом з його смертю у зв`язку з цим не може бути покладений на роботодавця померлого, в даному випадку на ПАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс», а тому в цій частині рішення суду підлягає скасуванню та відмові у позові з зазначених підстав.

Щодо апеляційної скарги ПрАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» в особі голови правління Бондара А.В., апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що задовольняючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з обставин, що син позивача ОСОБА_2 загинув у автокатастрофі 30.08.2014 року в Алжирі, а тому мати понесла страждання. Судом не зазначено в чому полягали страждання матері ОСОБА_2 з приводу смерті сина ОСОБА_2 , до якого вона зверталася з позовом про стягнення аліментів, збільшення аліментів, разом з ним не проживала, не спілкувалася. Окрім цього, відповідач вжив заходів для відшкодування компенсації матеріальної і моральної шкоди постраждалим, в тому числі позивачу ОСОБА_2 що підтверджується Наказом Голови наглядової ради № 4-1 від 15.08.2014 року «Про організацію виплат членам сімей загиблих на підставі ч.2 ст.9 Закону України «Про охорону праці» та подальшими Актами, листами. Так, листом на ім`я ОСОБА_2 від 03.07.2015 року № 425/1-1.3 голова правління ПрАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» за підписом ОСОБА_5 повідомлено, що відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про охорону праці» роботодавець може за рахунок власних коштів здійснювати виплати потерпілим та членам їх сімей додаткові виплати відповідно до колективного чи трудового договору. З огляду на статтю 3 Сімейного кодексу України, ст.1218 ЦК пропонується компенсація в сумі еквівалентній 20.000.00 доларів США.

Із повідомлення голови правління ОСОБА_5 у переписці з ОСОБА_3 останній повідомив, що авіакомпанія готова виплатити для сина 20 000 доларів США компенсації, для мами -20 000,00 доларів США компенсації, а також 3 000,00 доларів США для встановлення надмогильного пам`ятника. (а.с. 139-140 справа № 462/7264/15).

Заявою від 29 жовтня 2014 року адресованою на ім`я голови правління ПАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» Оліярник О.Й. як законний представник ОСОБА_4 (сина загиблого) підтвердила отримання від ОСОБА_5 голови правління ПрАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» грошової компенсації в розмірі 17 200,00 доларів США (222 756 грн. 25 коп.) у зв`язку з авіакатастрофою в якій трагічно загинув ОСОБА_2 , зазначивши, що у випадку виявлення законних вимог (претензій) з боку інших спадкоємців, вона зобов`язується самостійно врегулювати вимоги (претензії) з боку інших спадкоємців (а.с.13).

Наказом ПАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» від 27.02.2015 року № 251/ос у зв`язку із смертю ОСОБА_2 вирішено нарахувати та виплатити родичам померлого компенсацію матеріальної та моральної шкоди та за 19 днів невикористаної відпустки.

08 травня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , який діє від імені ПрАТ «Авіакомпанія «Україна-Аеро-Альянс» складено Акт про виплату компенсації (а.с.13 зворот).

Відповідно до зазначеного Акту ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_5 грошову компенсацію в розмірі еквівалентному 20 000,00 доларів США, що за курсом НБУ USD /UAN 20 722 460 на 08.05.2015 року становить 414,449.20 (Чотириста чотирнадцять тисяч чотириста сорок дев`ять) гривень 20 коп.

У п.2 Акту прописано, що грошова компенсація сплачена в якості компенсації майнової та моральної шкоди у зв`язку із трагічною смертю ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у авіакатастрофі 30.08.2014 р. літака АН-12 UR-DWF.

Сторони підтверджують, що грошова компенсація охоплює також усі належні виплати з боку Авіакомпанії відповідно до чинного законодавства України у зв`язку з вищенаведеною авіакатастрофою. Сторони не мають претензій щодо порядку виплати та розміру вищезазначеної компенсації.

У п.6 Акту прописано, що ОСОБА_3 зобов`язалася у випадку виявлення законних вимог (претензій) з боку будь-яких (відомих і невідомих) заінтересованих осіб щодо даної суми грошової компенсації або щодо відшкодування майнової та /або моральної шкоди чи інших належних платежів, виплат (відшкодувань), які охоплює дана грошова компенсація згідно п.п.3-4 цього Акту, самостійно врегулювати такі вимоги. (а.с.13 зворот).

Враховуючи, що зазначені вище виплати проводилися добровільно, суд першої інстанції у справі № 462/7264/15 ухвалив рішення, яким стягнув із відповідача ПрАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» в користь ОСОБА_7 20 000,00 доларів США як компенсацію матеріальної та моральної шкоди за смерть сина ОСОБА_7 у авіакатастрофі ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_8 .

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди на підставі ст.23, 1167, 1187 ЦК, суд першої інстанції не врахував вищезазначено та прийшов до передчасного висновку про стягнення в користь позивача ОСОБА_7 500 000,00 грн. моральної шкоди, що є подвійним стягненням. Окрім цього, суд не врахував та не намагався встановити причини авіакатастрофи, результати розслідування, вину відповідача.

Відповідно до постанови Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» із змінами та доповненнями «при заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обов`язок по її відшкодуванню, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а у випадках, передбачених спеціальним законом,-тільки умислу потерпілого. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, коли іншого не встановлено законом, розмір належного з володільця джерела підвищеної небезпеки відшкодування має бути зменшений або у відшкодуванні має бути відмовлено».

За змістом частини п`ятої ст.1187 ЦК особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Враховуючи те, що експертною комісією, яка вивчає причини авіакатастрофи не надано сторонам Висновку з приводу досліджуваних питань, відповідно, суд не мав можливості встановити істину по справі та передчасно зробив свої висновки, які не узгоджуються з чинним законодавством.

Відповідно до ч.1 п.1,2 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: п.1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; п.2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Згідно підпункту 6 п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про судове рішення у цивільній справі» прописано, що у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Враховуючи те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, відповідно, втрачає силу додаткове рішення Залізничного районного суду м.Львова від 04 червня 2018 року про стягнення з ПрАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» на користь держави судовий збір в розмірі 7 500 грн.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2; 376 ч.1 п.1,2; 383, 384, 389-391 ППК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , правноступником якої є ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 16 квітня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У позовних вимогах ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 про стягнення 1 737 974 грн. моральної шкоди та 10 800 грн. матеріальної шкоди відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 05 березня 2021 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк