Провадження №: 2-сз/755/44/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" березня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Яровенко Н.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про повернення судового збору, -

в с т а н о в и в:

10 березня 2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява позивача, в якій просить суд постановити ухвалу про повернення суми сплаченого судового збору у розмірі 1 704,00 грн.

Заява обґрунтовується тим, що 23 лютого 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва постановив ухвалу про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів позивачу у зв`язку із тим, що між сторонами було врегульовано спір мирним шляхом та враховуючи те. що питання про повернення судового збору має бути вирішено судом, на рахунок якого його було сплачено, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідною заявою.

Суд, вивчивши подану заяву, приходить до наступного висновку.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 грудня 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів передано за підсудністю на розгляд Шевченківському районному суду м. Києва.

На підставі вказаної ухвали судді матеріали справи було направлено на розгляд до вказаного суду.

Приписами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачений вичерпний перелік випадків повернення суми сплаченого судового збору.

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 грудня 2020 року вище вказану цивільну справу було направлено за підсудністю на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва, то у даному випадку відсутні підстави, передбачені ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», для повернення ОСОБА_1 сплаченого судового збору.

При цьому необхідно зауважити на те, що згідно роз`яснень, які містяться в абз.2 п.5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року, встановивши, що судовий збір сплачено не за місцем розгляду справи, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху та пропонує сплатити судовий збір до бюджету за місцем розгляду справи і одночасно цією ж ухвалою відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного або місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182, вирішує питання про повернення помилково сплаченого судового збору.

Крім того, в п.44 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року зазначається, що питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Так, як вбачається із наданої позивачем ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів повернуто позивачу на підставі п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

На підставі вище викладеного та враховуючи, що заявником було сплачено судовий збір за подання заяви до Дніпровського районного суду м. Києва, проте в подальшому справу передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м .Києва, згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України та роз`яснень, які містяться в п.5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року, правові підстави для вирішення питання щодо повернення судового збору Дніпровським районним судом м. Києва відсутні, оскільки таке питання має вирішуватись Шевченківським районним судом м. Києва.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що питання щодо повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Яровенко