Справа № 2/593/64/2022
У Х В А Л А

про закриття підготовчого засідання і

призначення справи до судового розгляду

Бережанський районний суд Тернопільської області

"07" грудня 2021 р.

В складі:

Головуючого судді Німко Н.П.

При секретарі судового засідання Олексів О.Б.

З участю:

Представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради про визнання незаконним наказу про звільнення позивачки та його скасування, поновлення позивачки на роботі та стягнення з відповідача на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду від 24 вересня 2021 року за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження.

У підготовчому засіданні суду представник позивачки ОСОБА_2 адвокат Молень І.Й. позовні вимоги підтримала у повному обсязі й просить їх задовольнити, постановити судове рішення, яким визнати незаконним наказ генерального директора (головного лікаря), голови ліквідаційної комісії комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради Лужної Н.М. «Про звільнення працівників у зв`язку з ліквідацією підприємства» № 86-к від 19 грудня 2019 року в частині звільнення з роботи ОСОБА_2 з 28 грудня 2019 року, у зв`язку з ліквідацією підприємства, п.1 ст. 40 КЗпП України і скасувати вказаний наказ у цій частині. Поновити позивачку на роботі на посаді « молодша медична сестра (санітарка-буфетниця)» комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради. Стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 48 717,35 грн., вирішити питання про стягнення судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог представник позивачки послалася на те, що оскаржуваний наказ відповідача від 19 грудня 2019 року в частині звільнення з 28 грудня 2019 року позивачки на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією підприємства, фактично був прийнятий на виконання рішення Тернопільської обласної ради №-1430 від 17 вересня 2019 року, яким і було прийнято рішення про ліквідацію комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради, у якому на той час працювала позивачка. На час звернення до суду із цим позовом, згадане рішення Тернопільської обласної ради судом визнано незаконним і скасоване. Як вважає сторона позивача, оскільки незаконною є підстава прийняття оскаржуваного наказу відповідача, то й такий наказ є незаконним і також підлягає скасуванню. Решта позовних вимог поновлення позивачки на роботі з дати звільнення та виплата їй середнього заробітку за час вимушеного прогулу, є похідними вимогами від вищезгаданої і також підлягають задоволенню із аналогічних підстав. Оскільки ж відповідач, знаючи про незаконність згаданих рішень, не вжив жодних заходів до поновлення позивачки на роботі, їх сторона й змушена звернутися до суду із цим позовом.

Окрім згаданого вище обґрунтування заявлених вимог, у позові також зазначено, що при прийнятті оскаржуваного наказу сторона відповідача порушила ч.3 ст. 49 Конституції України, оскільки прийняла рішення про припинення діяльності закладу охорони здоров`я та скорочення існуючої мережі комунальних закладів охорони здоров`я.

Стороною відповідача, при звільнення сторона відповідача, всупереч ч.1 ст. 49-2 КЗпП України не повідомлено персонально позивачку про її наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці до звільнення.

Також всупереч вимогам ч. 2 ст. 49-4 КЗпП України, відповідачем не було проведено консультації з первинною профспілковою організацією КНП «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради (далі санаторій) щодо запобігання звільненню працівників, в т.ч. позивачки.

Щодо строків звернення до суду із заявленими позовними вимогами стороною позивача подано письмові заперечення на заяву сторони відповідача про застосування до заявлених позовних вимог строків позовної давності. У вказаному запереченні сторона позивача просить суд визнати причини пропуску звернення позивачки до суду (позовної давності) із цим позовом, поважними. В обґрунтування такої вимоги у запереченні зазначено, що керівник санаторію ОСОБА_3 після прийняття згаданого рішення обласної ради, спочатку переконувала працівників санаторію, що це не ліквідація, а реорганізація, а у подальшому повідомила, що це таки ліквідація. При цьому ОСОБА_3 , як керівник санаторію запевнила, що всі звільнені працівники будуть прийняті у новостворений заклад і забезпечені у ньому роботою. Про таке прийняття звільнених працівників у новостворений структурний підрозділ ОСОБА_3 повідомила й під час інтерв`ю 05 листопада 2019 року журналісту Інтернет-видання «Терміново».

Як стверджує сторона позивача, такими діями ОСОБА_3 позивачку було введено в оману щодо фактичних наслідків звільнення, - відсутності підстав обов`язкового її працевлаштування у заклад, який мав бути створений замість ліквідованого санаторію, а тому вона й не вбачала підстав звернення до суду для поновлення на роботі.

Як вважає сторона позивача, у даному випадку представник відповідача і керівник санаторію ОСОБА_3 діяла недобросовісно, оскільки її теперішні дії у виді подання до суду заяви про застосування строків позовної давності до вимоги позивачки про поновлення на роботі, суперечать її попередній поведінці, - запевненню звільнених працівників (у тому числі й позивачки) про першочергове працевлаштування звільнених внаслідок ліквідації санаторію працівників у новоствореному (на його базі) закладі. За таких обставин вважає, що представник відповідача ОСОБА_3 позбавлена права просити суд відмовити у задоволенні позову внаслідок пропуску позивачкою строку позовної давності із зверненням до суду із заявленими вимогами, оскільки своїми недобросовісними діями сама сприяла пропуску позивачкою такого строку.

Остаточно переконавшись у тому, що санаторій ліквідовано і запевнення представника відповідача ОСОБА_3 про обов`язковість працевлаштування позивачки й інших звільнених працівників санаторію не відповідають дійсності, окремими звільненими працівниками санаторію 27 січня 2020 року подано позов до Тернопільського окружного адміністративного суду про визнання незаконним і скасування згаданого рішення Тернопільської обласної ради на підставі і на виконання якого й було прийнято оскаржуваний наказ відповідача. У подальшому, 11 березня 2021 року судом апеляційної інстанції такий позов було задоволено й вказане рішення скасоване, як незаконне.

Як стверджує сторона позивача, з огляду на такі обставини, у визначений законом місячний строк з дня вручення позивачці наказу про звільнення, до 28 січня 2020 року, вона не мала можливості звернутися до суду із згаданими позовними вимогами, оскільки на той час такий позов був би завідомо безпідставним, так як рішення обласної ради, на виконання якого цей наказ був прийнятим, на той час було чинним і законним. Просить суд врахувати такі обставини й визнати поважними вищевказані причини, які фактично перешкодили їй подати до суду цей позов у визначений законом строк.

Загалом сторона позивача просить суд прийняти до уваги ті обґрунтування заявлених вимог, які є викладеними у позовній заяві та у їх письмовому запереченні на заяву відповідача про застосування строків позовної давності, як ствердила представник позивача, вони залишилися незмінними й суду повідомлено про всі відомі їх стороні обставини по справі, а також, що докази в обґрунтування заявлених вимог додані до позову; заявлене клопотання по допит свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - підтримане.

Представник відповідача Комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради (далі відповідач) у підготовче судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про час та місце його проведення, відзиву на позов стороною відповідача не подав. Поряд з цим стороною відповідача подано заяву про застосування до заявлених позовних вимог строків позовної давності із вимогою відмовити у задоволенні позову з підстав пропущення строку позовної давності. В обґрунтування заяви зазначено, що із оскаржуваним наказом позивачка ознайомлена 28 грудня 2019 року і цього ж дня отримала наказ на руки і саме з цієї дати став спливати місячний строк звернення до суду із позовом про визнання такого наказу незаконним та поновлення позивачки на роботі. Однак із такими вимогами позивачка звернулася до суду лише 17 вересня 2021 року. А тому сторона відповідача вважає, що позивачка без поважних причин пропустила строк звернення до суду із згаданими позовними вимогами.

Також у цій же заяві зазначено, що позивачка своєчасно (не пізніше як за два місяці до звільнення) і персонально була повідомлена про наступне вивільнення; про це ж було повідомлено й голову профспілкової організації санаторію у термін, визначений законом. З приводу решти, вказаних у позові обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги по суті, у такій заяві сторона відповідача своєї позиції, про визнання чи заперечення, не вказала; лише вказано, що «…Справа №-500/320/20 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебуває на розгляді у Верховному суді, остаточне рішення судом не прийняте».

Суд роз`яснює, що предметом доказування у цій справі є:

-невідповідність вимогам закону наказу генерального директора (головного лікаря) голови ліквідаційної комісії комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради Лужної Н.М. «Про звільнення працівників у зв`язку з ліквідацією підприємства» № 86-к від 19 грудня 2019 року в частині звільнення з роботи позивачки ОСОБА_2 з 28 грудня 2019 року, у зв`язку з ліквідацією підприємства, п.1 ст. 40 КЗпП;

-розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу;

-період, за який сторона позивача просить стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу;

-причини пропуску позивачкою строку позовної давності із звернення до суду із вказаними у позові вимогами.

Мирової угоди у даній справі між сторонами не досягнуто.

Клопотань від учасників процесу про врегулювання спору за участі судді, заяв про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання, роз`єднання, прийняття зустрічного позову, зупинення провадження або його закриття, призначення експертизи, про забезпечення позову тощо, до суду не надійшло.

Судом задоволено клопотання сторони позивача про виклик у судове засідання і допит свідків, згідно поданого письмового клопотання, - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Судом встановлюється порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті: допит свідків сторони позивача, дослідження письмових доказів у справі, дослідження записів на оптичному диску, наданому стороною позивача.

Колегіальному розгляду дана категорія справ не підлягає.

Отже, у відповідності до ст. 189 ЦПК України, в підготовчому судовому засіданні уточнено позовні вимоги та заперечення проти них, визначено склад осіб, які братимуть участь у справі, визначено факти, які необхідно встановити для вирішення спору і які з них визнаються сторонами, а які належить доказувати, з`ясовано якими доказами сторони будуть обґрунтовувати свої доводи, вчинено інші дії, необхідні для підготовки справи до судового розгляду, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне закрити підготовче засідання та призначити дану справу до судового розгляду на дату, узгоджену із учасниками процесу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 197, 200, 210, 211 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Закрити підготовче засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради про визнання незаконним наказу про звільнення позивачки та його скасування, поновлення позивачки на роботі та стягнення з відповідача на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Призначити цивільну справу до судового розгляду по суті на 30 грудня 2021 року на 10 год. 15 хв. в приміщенні Бережанського районного суду Тернопільської області ( вул. Банкова, 2 м.Бережани Тернопільської області), про що повідомити сторони та учасників процесу.

Клопотання представника позивача адвоката Молень І.Й. задовольнити, допитати у судовому засіданні свідків сторони позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Повний текст ухвали суду відповідно до ч.6 ст. 259 ЦПК України складено 10 грудня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею і оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко