Провадження № 2-з/359/25/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Муранова-Лесів І. В., вивчивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми «Водполімер» про забезпечення позову,-

встановив:

04.03.2021 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена заява, яка згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду передана 05.03.2021.

За змістом поданої заяви, ТОВ НВФ «Водполімер», просить : накласти арешт на нерухоме майно «Адміністративна будівля № 9», реєстраційний номер об`єкта у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05, площею 500 м2, яке розташоване за адресою : АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що 22.12.2020 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області було подано позовну заяву до ОСОБА_1 про витребування майна. З метою захисту інтересів та забезпечення можливості належної реалізації очікуваного судового рішення заявник вважає, що слід забезпечити позову шляхом накладення арешту на спірне майно, оскільки у разі невжиття таких заходів, та відчуження відповідачем майна, може істотно ускладнити чи не уможливити ефективний захист порушених прав. При цьому зазначено, що вказана будівля неодноразово була відчужена і передана відповідачу.

Крім того зазначено, що вказане майно вибуло з власності заявника та перейшло до незаконного набувача - ТОВ «Концерн «Водполімер». В подальшому 11.10.2016 було змінено адресу на АДРЕСА_1 , та відчужено на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.2017 ОСОБА_1 , який є родичем сім`ї співвласників ТОВ «Концерн Водполімер» ОСОБА_2 та одночасно штатним працівником їх компанії. Вказаним майном новий власник не користується, оскільки будівля за її призначенням відноситься до категорії промислових споруд не побутового призначення.

При цьому зазначено, що ОСОБА_1 на підставі договору іпотеки від 15.08.2018 передав вказане нерухоме майно в іпотеку іншому громадянину ОСОБА_3 під виглядом майнового забезпечення отриманої ним позики у розмірі 2,2 млн. грн.. З цих підстав заявник вважає, що невжиття судом заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі його відчуження.

Крім того заявник зазначає, що підстав у застосуванні зустрічного забезпечення позову він не вбачає, оскільки у разі накладення арешту на вказане майно, суд збереже існуючий обсяг правових та економічних інтересів, прав та обов`язків як власника спірної будівлі, так і позивача, чи будь-яких третіх осіб жодним чином не будуть змінені.

Зміст та форма заяви відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, до заяви додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно.

Згідно ч. 1 ст. 157 Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Встановлено, що 22.12.2020 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ТОВ НВФ «Водполімер» до ОСОБА_1 , проханням : витребувати від ОСОБА_1 у власність та володіння ТОВ Науково-виробнича фірма «Водполімер» () об`єкт нерухомості «Адміністративний корпус № 9 - «А-2» загальною площею 500,0 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05); скасувати рішення №37096833 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.09.2017 року (номер запису про право власності 22352425), прийняте приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Дудкою О.С. від 15.09.2017 стосовно власника Адміністративної будівлі №9, розташованої у АДРЕСА_1 (а. с. 1-9).

Ухвалою від 15.01.2021 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання на 15.03.2021 (а.с. 80-81).

Як роз`яснено в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

З долучених документів вбачається, що заявнику на праві власності належало нерухоме майно Адміністративна будівля № 9 за адресою АДРЕСА_2 , площею 500 кв.м., яке на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.2017 укладеного між ТОВ «Концерн Водполімер та ОСОБА_1 було відчужено.

Крім того з доданих документів вбачається, що постановою Північного апеляційного Господарського суду від 07.10.2019, ухваленого у справі № 911/786/18 визнано недійсним договір купівлі-продажу адміністративної будівлі № 9 від 20.04.2015 укладеного між ТОВ НВФ «Водполімер» та ТОВ Концерн Водполімер, яка постановою Верховного Суду від 15.01.2020 залишена без змін.

Разом з цим, як стверджує заявник та на підтвердження чого до позовної заяви додано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 13.12.2020 року, 15.05.2018 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки та передано іпотекодержателю майно : адміністративну будівлю № НОМЕР_1 та земельну ділянку з кадастровим номером :06:003:0012, розташовані за адресою : АДРЕСА_1 .

Приймаючи до уваги, що ТОВ НВФ «Водполімер» пред`явлено позов, з якого вбачається, що між сторонами дійсно виник спір, і викладені в позовній заяві , обставини підлягають встановленню у судовому засіданні, заява про забезпечення позову про накладення арешту на спірне нерухоме майно є обґрунтованою та співмірною з позовними вимогами. Так, застосування вказаного способу забезпечення позову, хоч і обмежує право нового власника розпорядитися спірним нерухомим майном, а також право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки, проте невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду у разі відчуження вказаного майна.

За змістом п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується за виконавчим документом про накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог та що підлягають негайному виконанню.

Крім того відповідно до ч. 7 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Частино 2 ст. 154 ЦПК України визначено, що зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Відповідно до п. 1,2 ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

При цьому відповідно до ч. 5 даної статті розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Встановлено, що позивач має зареєстроване місцезнаходження на території України, та, з урахуванням даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тривалий час здійснює свою господарську діяльність. При зверненні з позовом до суду сплатив судовий збір в сумі 7680 гривень та 2102 гривні, що не дає підстав ставити під сумнів матеріальний стан позивача щодо відсутності в нього достатнього майна для відшкодування можливих збитків відповідача.

Враховуючи викладені обставини, підстав для застосування зустрічного забезпечення не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 353 -355 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно «Адміністративна будівля № 9», реєстраційний номер об`єкта у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05, площею 500 м2, яке розташоване за адресою : АДРЕСА_1 .

В межах виконання даної ухвали визначити, що стягувачем є - Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірми «Водполімер», , 08298, Київська область, м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, 1; боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППФО НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Ухвала судді набирає законної сили з моменту її винесення 05 березня 2021 року і підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Роз`яснити, що відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується за виконавчим документом про накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог та що підлягають негайному виконанню.

Копію даної ухвали відповідно до ч. 2 ст. 157 ЦПК України направити, для відома заявнику; боржнику та виконання Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ЦМУЮ МЮ (м. Київ), 08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях б. 63.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. В. Муранова-Лесів