Справа № 752/2621/21
Провадження № 2/752/4971/21
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

10.03.2021 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну прізвища дитини, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2021 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просила суд змінити прізвище дитини ОСОБА_3 на ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є матір`ю ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач визнав себе батьком дитини, та в свідоцтві про народження ОСОБА_2 було зазначено батьком ОСОБА_3 . В кінці травня 2018 року сторони розірвали стосунки,та відповідач виїхав за межі Херсонської області. Позивач зазначає, що на даний час син проживає разом їз нею, із відповідачем вони спільно не проживають, та не ведуть спільне господарство. Відповідач не опікується сином, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться розвитком та життям дитини. Білозерським районним судом Херсонської області 31.01.2019 року було видано судовий наказ про стягнення із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 24.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач має заборгованість зі сплати аліментів, яка становить суму в розмірі 19396,31 грн. Позивач зазначає, що з моменту народження матеріально утримує та належним чином піклується про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Син рідного батька не пам`ятає та немає до нього ніяких почуттів. Вирішити питання про зміну прізвища дитини в добровільному порядку не вбачається можливим, оскільки, відповідач не виходить на зв`язок, та фактичне місце проживання відповідача позивачу невідоме. Носіння сином прізвища батька наразі приносить позивачу моральні страждання, болісні спогади, впливає на емоційний стан позивача та в подальшому може спричинити моральні страждання дитині, що може негативно позначитись на психіці дитини. Також різниця в прізвищі дитини і мами викликає незручності при оформленні документів. З огляду на викладене, позивач вимушена звернутись до суду із даним позовом.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14.01.2021 року, визначено Голосіївський районний суд м. Києва для забезпечення розгляду позову.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.01.2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклик сторін.

Позивач після відкриття провадження з будь-якими клопотаннями до суду не зверталась. Відповідач відзив на позов до суду не подав. Будь-які клопотання зі сторони відповідача до суду не надходили.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі без його реєстрації, в період якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

На даний час сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з матір`ю, перебуває на її повному утриманні, та доказів зворотному з боку сторони відповідача суду надано не було.

Крім того, встановлено, що Білозерським районним судом Херсонської області 31.01.2019 року у справі № 648/233/19, було видано судовий наказ про стягнення із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 24.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач має заборгованість зі сплати аліментів, яка становить суму в розмірі 19396,31 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком від 18.12.2020 року.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно положень ст. 145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ст.148 СК України, у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. У разі зміни прізвища обома батьками прізвище дитини, яка досягла семи років, змінюється за її згодою. У разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

Аналіз цих норм дає підстави для висновку, що при вирішенні спору суд має з`ясувати: виконання своїх обов`язків обома батьками, інші обставини, які в сукупності вказують на відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Тобто інтерес дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору.

Інтереси дитини у зміні прізвища можуть полягати у її бажанні, звичках, прив`язаності до членів її сім`ї.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги про зміну прізвища дитини, позивач стверджує, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини, матеріально утримувати дитину не допомагає, має заборгованість зі сплати аліментів. Дитина не пам`ятає батька та не має до нього ніяких почуттів. Позивач зазначає, що з моменту народження матеріально утримує та належним чином піклується про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток.

Крім того, носіння сином прізвища батька наразі приносить позивачу моральні страждання, болісні спогади, впливає на емоційний стан позивача та в подальшому може спричинити моральні страждання дитині, що може негативно позначитись на психіці дитини.

Зазначені твердження позивача стороною відповідача не спростовані, як і не надано суду доказів належного виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню спільного сина.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги наведені позивачем обґрунтування, які стороною відповідача в ході розгляду справи спростовані не були, для забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд вважає за доцільне змінити прізвище дитини, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про необхідність зміни прізвища дитини, то підлягають внесенню зміни у відповідний актовий запис про народження дитини ОСОБА_3 .

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. 28 ЦК України, ст.ст. 145, 148 СК України, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну прізвища дитини, - задовольнити.

Змінити прізвище ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 30.03.2017), - із « ОСОБА_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Внести зміни до актового запису № 56 про народження дитини ОСОБА_3 , складеного 30.03.2017 року Білозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, змінивши в графі «прізвище» із « ОСОБА_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , - на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , - судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.П. Чередніченко