РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року Справа № 414/166/21

Провадження № 2/414/161/2021

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Безкровного І.Г.,

за участю секретаря с/з Нагорянської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кремінської міської ради Луганської області про визнання права власності на житловий будинок у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до Кремінської міської ради Луганської області про визнання права власності на житловий будинок у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів.

В обґрунтування позову зазначається, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Кремінською державною нотаріальною конторою 11.01.1973, зареєстрованого в реєстрі за № 38, позивач набула права власності на житловий будинок з будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Оригінал зазначеного договору позивачем був втрачений.

Наразі позивач має намір розпорядитися зазначеним нерухомим майном, однак відсутність правовстановлюючих документів позбавляє її можливості це зробити.

Позивач зверталася до Кремінської державної нотаріальної контори із заявою про видачу дубліката договору купівлі-продажу від 11.01.1973, однак нотаріус відмовив позивачу у вчиненні зазначеної нотаріальної дії, посилаючись на те, що справи Кремінської державної нотаріальної контори по 2000 рік включно були передані на зберігання до м. Луганська, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади України наразі не здійснюють свої повноваження.

У зв`язку із втратою правовстановлюючих документів позивач позбавлена можливості вільно розпоряджатися своїм майном і вирішити зазначене питання в позасудовому порядку, у той час як житловий будинок з будівлями і спорудами був придбаний позивачем на законних підставах, нікому іншому не проданий, не передарований, заборони на відчуження (арешти) зазначеного об`єкту нерухомості відсутні, зазначений об`єкт нерухомості не перебуває в іпотеці.

Таким чином, позивач просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 12.03.2021 за власною ініціативою судом була витребуваназ Державного реєстру речових прав на нерухоме майноінформація щодо реєстрації прав та обтяжень на спірний житловий будинок.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача ОСОБА_2 надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за їх відсутності та зазначила, що сторона позивача наполягає на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Секретар Кремінської міської ради Бабушкін В.В. надав суду відзив на позов, в якому зазначив, що беручи до уваги, що право власності позивача не оскаржувалося та не скасовувалося, давність користування нерухомим майном (48 років) та наявність підстав для застосування ст. 392 ЦК України, представник відповідача вважає позов обґрунтованим. Також у відзиві представник просив розглянути справу за відсутності представника Кремінської міської ради.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно з листом Комунального підприємства «Кремінське районне бюро технічної інвентаризації» № 508 від 02.12.2020 житловий будинок із будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований 05.04.1973 бюро технічної інвентаризації Рубіжанського міського відділу комунального господарства в реєстровій книзі 1 (дод. за номером 2751) на праві власності за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Кремінською державною нотаріальною конторою 11.01.1973, реєстровий № 38. Також у листі зазначається, що будівництво прибудови до житлового будинку «а2», будівництво сараю Ж, зведення вбиральні Т, здійснене до 05.08.1992 та згідно із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та її обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, прийняття в експлуатацію та узаконення не потребує (а.с. 9, 14, 15-17).

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 247932238 від 12.03.2021, відомості щодо реєстрації прав на вказаний житловий будинок, а також щодо заборони на відчуження (арешти) зазначеного об`єкту нерухомості та перебування його в іпотеці відсутні.

Згідно зі статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відсутність правовстановлюючого документа на квартиру створює об`єктивні перешкоди для реалізації прав власника позивачам.

Так, у постанові Верховного Суду України від 18.02.2015 у справі № 6-244цс14 зазначається, що за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Тобто, вказані дві підстави пред`явлення позову для захисту (визнання) права власності є самостійними та такими, що можуть не залежати одна від одної, про що свідчить їх виокремлення у ст. 392 ЦК України і про що наголошується у зазначеному рішенні Верховного Суду України.

Крім того, у постанові Верховного Суду України від 07.10.2015 у справі № 6-1622цс15 вказується, що відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Зазначені правові висновки Верховного Суду України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Таким чином, в даному випадку йдеться про підтвердження права власності позивача на зазначений житловий будинок, який був набутий нею на законних підставах, однак потребує захисту у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів на це нерухоме майно та неможливістю на даний час їх відновлення та вирішення цього питання у позасудовому порядку з незалежних від позивача обставин.

Так, відповідно до постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово, на строк, що закінчується через один рік з дня набрання чинності Законом України "Про створення необхідних умов для мирного врегулювання ситуації в окремих районах Донецької та Луганської областей", запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України (окремі райони Донецької та Луганської областей).

Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» № 252-VIII від 17.03.2015 до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року.

Таким чином, місто Луганськ розташоване на тимчасово окупованій території України.

І фактично, що є загальновідомими обставинами, нині знаходження на території міста Луганськ небезпечне як для здоров`я, так і для життя будь-якого громадянина України, а право на свободу та особисту недоторканість не забезпечуються державою Україна на території цього міста, що випливає із постанови Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України "Про відступ України від окремих зобов`язань, визначених Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод"» № 462 від 21.05.2015.

З постанови державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори, який діє в порядку заміщення державного нотаріуса Кремінської державної нотаріальної контори, № 416/02-31 від 09.11.2020 про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі дубліката договору купівлі-продажу на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки згідно з актом приймання-передачі документів на державне зберігання справи Кремінської державної нотаріальної контори по 2000 рік включно були передані на зберігання до Луганського обласного державного нотаріального архіву, який знаходиться в м. Луганськ на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади України наразі не здійснюють свої повноваження (а.с. 10).

Отже, відновити оригінал чи отримати дублікат правовстановлюючого документа позивач не має можливості, оскільки зазначений документ, так само як і нотаріальний архів, знаходяться у м. Луганськ, що розташоване на тимчасово окупованій території України, яка наразі непідконтрольна законній українській владі.

Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що представник відповідача надав суду відзив на позов, в якому фактично безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, оскільки правовстановлюючий документ на зазначений житловий будинок з будівлями та спорудами втрачений і відновити його не вбачається можливим, у той час як права позивача як власника цього будинку порушуються, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає повному задоволенню, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-82, 89, 206, 258, 259, 263-265ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кремінської міської ради Луганської області про визнання права власності на житловий будинок у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів із дня складення цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Кремінська міська рада (ідентифікаційний код 21757011; місцезнаходження: Луганська область, м. Кремінна, просп. Дружби, 13).

Суддя І.Г. Безкровний