ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року м. Чернівці Справа № 725/3670/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Владичана А.І., Перепелюк І.Б.,

секретар: Герман Я.І.,

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач: Чернівецька міська рада,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 від імені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 листопада 2020 року та рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10 грудня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Стоцької Л.А., дата складання повного тексту рішення невідома, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_3 від імені позивачів звернувся до суду з позовом до Чернівецької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Чернівецької міської ради, визнання права на подальше користування орендованою земельною ділянкою та приведення сторін в попереднє становище шляхом пролонгації договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позову посилався на те, що рішенням Чернівецької міської ради від 30.03.2015 року №1554 погоджено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 об`єднання орендованих земельних ділянок площею 0,0174 га і 0,0174 га в одну земельну ділянку площею 0,0348 га, що розташована по АДРЕСА_1 для індивідуального садівництва, та надано ОСОБА_4 і ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0348 га за адресою АДРЕСА_1 в оренду на 5 років для індивідуального садівництва.

На підставі вказаного рішення 23.04.2015 року між Чернівецькою міською радою та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі №9417, строком дії на 5 років по 23.04.2020 рік включно.

В подальшому Чернівецька міська рада рішенням №1116 від 25.01.2018 року відмовила позивачам у затвердженні проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення та наданні земельної ділянки в оренду на п`ять років для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок Провадження №22-ц/822/208/21

орендованої земельної ділянки, наданої для індивідуального садівництва, зарахувавши земельну ділянку до земель запасу міста. Вважають, що в такий спосіб Чернівецька міська рада позбавила їх можливості користуватися орендованою земельною ділянкою, подальшої пролонгації договору оренди земельної ділянки й права на плоди та доходи від належного їм на праві власності саду.

03.03.2020 року позивачі звернулися до Чернівецької міської ради з заявою про пролонгацію договору оренди вищезгаданої земельної ділянки до 23.04.2025 року, однак, 20.07.2020 року відповідачем надіслано витяг з рішення №2245 від 01.07.2020 року Чернівецької міської ради, яким було відмовлено у задоволенні заяви про пролонгацію згаданого договору оренди до 23.04.2025 року на підставі відсутності відомостей про земельну ділянку, а згодом і припинення договору оренди земельної ділянки з наступною її передачею міській раді.

На підставі наведеного просили визнати дії Чернівецької міської ради протиправними, визнати незаконним та скасувати рішення №2245 від 01.07.2020 року та привести сторони в попереднє становище шляхом продовження договору оренди земельної ділянки від 23.04.2015 року №9417 до 23.04.2025 року.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 листопада 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку. Посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Посилається на обставини, наведені в позовній заяві, а також вказує, що орендар за умови використання земельної ділянки відповідно до умов договору має право на поновлення договору за процедурою, яка передбачена ст.33 ЗУ «Про оренду землі», а орендодавець при встановленні порушень умов договору має право відмовитись від договору.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянт оскаржує ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 листопада 2020 року, якою відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді Стоцької Л.А., оскільки вважає, що суд упереджено розглянув справу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи оскаржуване рішення Чернівецька міська рада діяла в межах своїх повноважень та у відповідності до вимог ЗК України та ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», а орендатор не порушував умови договору, отже за умови використання земельної ділянки відповідно до умов договору має право на поновлення договору за процедурою, передбаченої статтею 33 цього Закону, а орендодавець у свою чергу при встановленні порушень умов договору (неналежного виконання обов`язків, зокрема щодо цільового використання земельної ділянки) має право відмовитись від договору або достроково або по закінченню строку договору.

Про те, відмова внаслідок недоведеності заявлених позивачами позовних вимог із належною правовою визначеністю не обґрунтована, правова оцінка спірним відносинам сторін у сфері оренди земельної ділянки судом не надана, через що колегія суддів не погоджується з мотивами прийнятого рішення виходячи з наступного.

Обставини справи щодо користування позивачами спірною земельною ділянкою, на якій розташовані фруктові дерева згідно договорів оренди, які поновлювалися згідно рішень Чернівецької міської ради до березня 2015 року сторонами визнається та не спростовується.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що підпунктами 19.1 - 19.2.2 п.19 рішення Чернівецької міської ради №1554 від 30.03.2015 року погоджено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 об`єднання орендованих земельних ділянок за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0174 га (кадастровий №:07:002:0033), та площею 0,0174 га (кадастровий №0:07:002:0034), в 1 (одну) земельну ділянку за вказаною адресою (кадастровий №:07:002:1114), для індивідуального садівництва (підстава: рішення міської ради VI скликання від 01.12.2014р. №1417 (пункт 27.3), договори оренди землі від 03.10.2006р. №3147, №3148).

Надано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зазначену земельну в оренду на 5 (п`ять) років для індивідуального садівництва (підстава: рішення міської ради VI скликання від 01.12.2014р. №1417 (пункт 27)).

Визнано такими, що втратили чинність окремі пункти рішення міської ради VІ скликання від 01.12.2014р. №1417 «Про розгляд звернень громадян щодо надання земельних ділянок в оренду, поновлення договорів оренди землі, надання дозволів на складання проектів відведення та затвердження проектів відведення земельних ділянок в оренду, визнання такими, що втратили чинність, і внесення змін до окремих рішень з цих питань», а саме: п.27.1 та п.27.2 - в частині поновлення ОСОБА_2 і ОСОБА_1 договорів оренди землі від 03.10.2006 року №3147, №3148, за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0174 га, для індивідуального садівництва та припинено договір оренди землі від 03.10.2006 року №3147, №3148 укладених між міською радою та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , у зв`язку зі зміною умов користування землею (а.с.49-52).

23.04.2015 року між Чернівецькою міською радою та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на підставі рішення ЧМР №1554 від 30.03.2015 року було укладено договір оренди землі №9417, згідно якого в оренду позивачів для індивідуального садівництва передано земельну ділянку, загальною площею 0,0348 га, кадастровий №:07:002:1114, що розташована по АДРЕСА_1 , строком дії на п`ять років по 23.04.2020 року включно (а.с.51-52).

Рішенням Чернівецької міської ради №410 від 13.10.2016 року надано ОСОБА_2 , ОСОБА_1 дозвіл на зміну цільового призначення та складання проекту відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0348 га в оренду на п`ять років для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за рахунок земельної ділянки, наданої в оренду для ведення індивідуального садівництва (а.с.48).

В подальшому, під час дії договору оренди рішенням Чернівецької міської ради №1116 від 25.01.2018 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення та наданні земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0348 га в оренду для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок орендованої земельної ділянки наданої для індивідуального садівництва. Земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0348 га зараховано до земель запасу міста (а.с.88).

03.03.2020 року ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулася до Чернівецької міської ради з заявою про пролонгацію договору оренди земельної ділянки для ведення садівництва до 23.04.2025 року (а.с.77).

Рішеням Чернівецької міської ради №2245 від 01.07.2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було відмовлено в поновленні договору оренди землі від 23.04.2015 року №9417 за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0348 га для індивідуального садівництва у зв`язку із відсутністю відомостей про земельну ділянку, невідповідністю містобудівній документації та зарахуванням земельної ділянки до земель запасу міста, визнано припиненим договір оренди землі від 23.04.2015 року №9417 (а.с.74).

Статтями 6, 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В силу ст.777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк.

Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

Наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання.

Вимогами ст.124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Згідно ч.1 ст.6 ЗУ «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 ЗУ «Про оренду землі»).

Частинами 1-4 ЗУ «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

У разі якщо договором оренди землі передбачено здійснення заходів, спрямованих на охорону та поліпшення об`єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи.

Договір оренди може передбачати надання в оренду декількох земельних ділянок, що перебувають у власності одного орендодавця (а щодо земель державної та комунальної власності - земельних ділянок, що перебувають у розпорядженні одного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування).

Згідно ч.2-3 ст.16 ЗУ «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому ЗК України, або за результатами аукціону.

Укладення договору оренди земельної ділянки може бути здійснено на підставі цивільно-правового договору або в порядку спадкування.

Пунктом 1 ч.1 ст.31 ЗУ «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Стаття 33 зазначеного Закону передбачає, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

В силу ч.1 ст.34 ЗУ «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Так, п.п.3.1 п.3 договору оренди №9417 від 23.04.2015 року останній укладено строком на 5 років і діє по 23.04.2020 року включно, а п.п.3.2 визначено, що після закінчення терміну дії договору орендарі, якщо вони належно виконували обов`язки відповідно до умов цього договору, мають переважне право перед іншими особами на укладення договору на новий строк. У разі наміру орендарів скористуватися переважним правом на укладення договору на новий строк, вони зобов`язані не пізніше, ніж за 60 календарних днів до закінчення дії договору звернутися в Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради із заявою про поновлення договору.

Підпунктом 3.3 договору передбачено, що при поновленні договору його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендарів на укладення договору припиняється.

З доводів апеляційної скарги вбачається та підтверджується Єдиним державним реєстром судових рішень, що рішення №1116 Чернівецької міської ради від 25.01.2018 року було предметом оскарження, про те рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13.03.2019 року, яке залишене без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 15.05.2019 року, у задоволенні вимог про його скасування було відмовлено (справа №275/4448/18).

Таким чином, чинним є рішення Чернівецької міської ради від 25.01.2018 року про зміну цільового призначення спірної земельної ділянки з «ведення індивідуального садівництва» на «»землі запасу міста», про що позивачам було відомо під час звернення до Чернівецької міської ради 03.03.2020 року з заявою про продовження дії договору оренди земельної ділянки, кадастровий №:07:002:1114.

Як вбачається з матеріалів справи, така заява представником ОСОБА_2 і ОСОБА_1 була подана до органу, який визначений у договорі (Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради) лише 03.03.2020 року, що позбавило орендарів переважного права на продовження дії договору оренди відносно спірної земельної ділянки, навіть за умови бажання її використання за цільовим призначенням з урахуванням змін категорії землі.

Отже, втративши переважне право використання спірної земельної ділянки (продовження дії договору оренди земельної ділянки №9417 від 23.04.2015 року) позивачі у справі не втратили права звернення до власника земельної ділянки про укладення договору оренди на загальних підставах, однак з таким до нього не зверталися.

Таким чином, договір оренди спірної земельної ділянки №9417 від 23.04.2015 року припинився, а право на поновлення договору оренди було втрачено, через що рішення №2245 від 01.07.2020 року відповідає вимогам Закону.

Що стосується заперечень на ухвалу від 03.11.2020 року, які включені апелянтами до апеляційної скарги на рішення суду, то колегія відзначає наступне.

Так, 03.11.2020 року ОСОБА_5 від імені ОСОБА_2 було подано заяву про відвід судді Стоцької Л.А. з підстав того, що суддя Стоцька Л.А. у 2018 році вже розглядала спір між цими самими сторонами, не заявила собі відвід, є прямо або побічно заінтересованою у результаті розгляду цієї справи та є обґрунтовані підстави сумніватися в неупередженості судді.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03.11.2020 року у задоволенні заяви про відвід судді відмовлено.

Так, статтями 36, 37 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Статтею 39 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити відвід судді.

Згідно із п.3, п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

В силу ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Наявність обставин, передбачених у пунктах 3 і 5 ч.1 та ч.4 ст.36 ЦПК України, ст.37 цього Кодексу, не встановлена.

Оскільки заявником не надано доказів щодо заінтересованості, необ`єктивності та упередженості судді, а покликання заяви зводяться до незгоди із прийнятим рішенням за участі судді в іншій справі, у зв`язку з чим відсутні підстави для її відводу.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є, крім іншого, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.367, 368, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 від імені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 листопада 2020 року залишити без змін.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10 грудня 2020 року змінити, виклавши мотиви та обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог у редакції цієї постанови.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий - підпис /І.Н. Лисак/

Судді - підписи /А.І. Владичан, І.Б. Перепелюк/