Справа №443/154/20
Провадження №2/443/578/21
18 березня 2021 року місто Жидачів
Жидачівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Сливки С.І.,
за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи втратившою право користування житловим будинком,
позивач звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом, у якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані у АДРЕСА_1 .
В обґрунтування поданого позову покликається на те, що відповідачі є чоловіком та сином сестри дружини позивача. Відповідачі були зареєстровані, однак ніколи не проживали у належному позивачу будинку, участі в утриманні будинку не брали, їх особистих речей там немає. Відповідачі постійно проживають в Іспанії. Реєстрація відповідачів зобов`язує позивача нести матеріальні втрати на оплату комунальних послуг, позбавляє його права отримати субсидію на житлово-комунальні послуги.
Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 25.09.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.
Відповідачі у судове засідання не з`явились, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідачі не подали відзиву, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без їх участі до суду не надходило.
У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідачів неповажною та вважає, що справу можливо слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.
У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.10.2007 року (а.с.8).
Згідно Актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї (а.с.16-17, 53), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживали у даному будинку з моменту реєстрації, тобто з 08.08.2016 року.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що відповідачі є чоловіком та сином її сестри і не проживають у їх будинку з моменту реєстрації.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Як передбачено приписами ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, у разі виникнення спору між власником та особами, які вселялися в житло у якості членів сім`ї, суд враховує, що право користування житлом має речово-правовий характер, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405, 406 ЦК України, зокрема сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність особи понад один рік у спірному житловому приміщенні.
Судом не здобуто жодних доказів про поважність причин не проживання відповідачів у спірному будинку.
Відтак, аналізуючи вищевказане суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідачів таким, що втратили право користування житлом.
На підставі викладеного, враховуючи той факт, що відповідачі понад один рік не користуються житловим приміщенням (будинком), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності позивачу, обов`язки по утриманню житла не здійснюють, суд вважає, що відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування вказаним житлом.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 18.03.2021 р.
Головуючий суддя С.І. Сливка