Справа №751/6645/20
Провадження №2/751/161/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

секретаря судового засідання Гармаш-Лящинської М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Спеціальна Енергетична Компанія» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПП «Спеціальна Енергетична Компанія» про визнання дій неправомірними щодо нарахування оплати за опалення по квартирі АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) за опалювальні періоди з жовтня 2018 року по 30 квітня 2019 року та з жовтня 2019 року по 30 квітня 2020 року включно за визначеним відповідачем алгоритмом в сумі 137343 грн. 35 коп.; зобов`язання відповідача скасувати незаконну нараховану заборгованість по оплаті витрат за опалення по квартирі АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) за опалювальний період з жовтня 2018 року по 30 квітня 2019 року та з жовтня 2019 року по 30 квітня 2020 року включно за визначеним відповідачем алгоритмом на суму 128529 грн. 08 коп. шляхом проведення відповідного коригування по особовому рахунку № НОМЕР_1 в сторону зменшення заборгованості на 128589 грн. 08 коп.; стягнути понесені витрати на правничу допомогу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , та споживачем послуг, які надає ПП «Спеціальна енергетична компанія». Вказаний будинок обладнаний засобом обліку теплової енергії, а вказана квартира окремими засобами обліку теплової енергії станом на 30.04.2019 обладнана не була. З жовтня 2016 року по грудень 2018 року відповідач при розрахунку кількості теплової енергії на опалення вказаної вище квартири з урахуванням місць загального користування керувався положеннями пп. 12, 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, пп. 2.1.4, 2.2.1-2.2.2. Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 359 від 31.10.2006. А з січня 2019 року відповідний розрахунок теплової енергії на опалення квартири та МЗК розраховується з урахуванням положень Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №315 від 22.11.2018 року. Також використовував вихідні дані для розрахунку витрати теплової енергії на опалення МЗК по будинку, надані балансоутримувачем, та невірно застосовує формулу розрахунку для нарахування витрат на опалення квартир, які не обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії. Отже, дії щодо нарахування витрат на оплату теплової енергії за опалювальний період з жовтня 2018 року по 30 квітня 2019 року та з жовтня 2019 року по 30 квітня 2020 року включно за визначеним алгоритмом в сумі 137343 грн. 35 коп. є незаконними, такими, що порушують права як споживача.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 06.11.2020 року справу прийнято до свого провадження суддею Деркач О.Г. та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 08 грудня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду.

У судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі, позов підтримує і просить його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив на позовну заяву не подав.

Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність сторін.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступник підстав.

ОСОБА_1 на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.02.2020 року є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с.13-15), та є користувачем послуг з централізованого опалення та водонагрівання, які надає ПП «Спеціальна енергетична компанія».

Новозаводський районний суд міста Чернігова рішенням від 18.02.2019 у справі № 751/7685/18 задовольнив позов, зокрема, ОСОБА_2 , зобов`язав Приватне підприємство «Спеціальна енергетична компанія» здійснити перерахунок витрат теплової енергії на опалення місць загального користування ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , за період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року включно (а.с.33-34).

За період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року та з жовтня 2019 року по квітень 2020 року включно позивачу відповідачем було нараховано до оплати за опалення відповідні суми - 128589 грн. 08 коп., які відображені у повідомленні-рахунку, що міститься в матеріалах справи (а.с.22).

Згідно розрахунку нарахувань за опалення по квартирі, що виконаний власноручно представником позивача, за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року та з жовтня 2019 року по квітень 2020 року нараховано за опалення МЗК 137343 грн. 35 коп., нарахована заборгованість за опалення - 128259 грн. 08 коп. (а.с.7).

Відповідно листа ПП «Спеціальна енергетична компанія» від 21.09.2020 року № 06-09/20, житловий будинок по АДРЕСА_3 обладнаний будинковим засобом обліку теплової енергії, що пройшов періодичну повірку та був визнаний придатним і допущений до застосування, згідно з вимогами ДСТУ 3339. В будинку є квартири, обладнані індивідуальними засобами обліку теплової енергії. (а.с.23-32).

Правовідносини між виконавцем послуг та споживачем в сфері надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, іншими нормативно-правовими актами України.

Станом на час виникнення спірних правовідносин діяла Методика розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затверджена Наказом Мінбуду України від 31.10.2006 року №359 (в подальшому - втрата чинності від 25.01.2019 року). А з січня 2019 року відповідний розрахунок здійснювався з урахуванням положень Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №315 від 22.11.2018 року.

Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення не регламентовано порядку розрахунку оплати за опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках, обладнаних загальнобудинковими приладами обліку теплової енергії.

Так, у абз. 3 п.12 Правил передбачено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.

У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку.

У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, пропорційно опалювальної площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку.

Пунктом 28 Правил визначено, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування (далі - МЗК) будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

При нарахуванні плати за опалення місць загального користування у житловому будинку виконавець послуг з централізованого опалення зобов`язаний дотримуватися положень Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 359 від 31 жовтня 2006 року.

Пунктом 2.1.4 Методики передбачено, що у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на місцях загального користування витрати теплової енергії на опалення місць загального користування визначаються розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1 Методики.

Відповідачем кількість теплової енергії на опалення місць загального користування за період з жовтня 2018 року по грудень 2019 року (включно) нарахована позивачу у відповідності до п.п. 2.1, 2.1.4 Методики. Загальну кількість теплової енергії на опалення МЗК відповідач визначав за формулою 2.3 Методики, що підтверджується листом ПП «Спеціальна енергетична компанія» від 21.09.2020 року № 06-09/20.

При цьому, формула розрахунку витрат теплової енергії, якою користується відповідач, розрахована за СНиП 2.04.05-91 на сьогоднішній день втратила чинність згідно Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства від 25.01.2013 № 24 Про затвердження ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування».

Крім того, методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженою Наказом Мінбуду України від 31.10.2006 за № 359, зареєстрованої в Мін`юсті України 27.11.2006 року за № 1237/13111, не визначено алгоритм розрахунку кількості теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо - будинкових систем опалення та донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії для нарахування за опалення, як по будинку, так і по окремо взятому особовому рахунку позивача.

Відповідачем кількість теплової енергії на опалення місць загального користування за період з січня 2019 року по квітень 2019 року та з жовтня 2019 року по квітень 2020 року (включно) нарахована позивачу у відповідності до п. 2 розділу ІІІ та п. 2 розділу V Методики. Загальну кількість теплової енергії на опалення МЗК відповідач визначав за формулою 9 Методики, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №315 від 22.11.2018 року, що підтверджується листом ПП «Спеціальна енергетична компанія» від 21.09.2020 року № 06-09/20.

За таких обставин, на думку суду, проведений відповідачем у спірний період розрахунок оплати за опалення місць загального користування, забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення, суперечить нормативно правовому законодавству, що регулюють процедуру встановлення розміру абонентської плати за послуги з теплопостачання.

Більш того, відповідно ч.1 п.3 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» №5207-VI, в редакції від 30.05.2014 року, непряма дискримінація ситуація, за якої в наслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).

Відповідачем не представлено суду жодного доказу на підтвердження надання позивачу, у співвідношенні з житловими квартирами аналогічної опалювальної площі, обладнаними індивідуальними приладами обліку, витрат теплової енергії, такої кількості теплової енергії, яка вказана в рахунках про сплату за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року та з жовтня 2019 року по квітень 2020 року включно.

Разом з тим, суд не приймає до уваги розрахунок представника позивача, оскільки не надано суду беззаперечних доказів дійсної суми переплати наданих послуг.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вищезазначених доказів, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що дії Приватного підприємства «Спеціальна Енергетична Компанія» щодо нарахування позивачу оплати за опалення по квартирі АДРЕСА_1 за опалювальний період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року та з жовтня 2019 року по квітень 2020 року включно, на підставі проведеного розрахунку, є неправомірними.

При цьому, всі споживачі без виключення повинні брати участь в утриманні та оплаті за опалення місць загального користування у відповідності до коефіцієнту (площі помешкання), що відображає частку загального платежу, яка припадає на кожне помешкання, а позивачем не надано суду беззаперечних доказів дійсної суми переплати наданих послуг, у зв`язку з чим, в задоволенні решти вимог позивача слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., від сплати якого позивач звільнена відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 2,3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги від 23 липня 2020 року (а.с.36-37), квитанцію (а.с.40).

З урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, частковим задоволенням позову, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 500 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 - 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 271-273, 274 279, 354-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Спеціальна енергетична компанія» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати дії Приватного підприємства «Спеціальна енергетична компанія» щодо нарахування ОСОБА_1 оплати за опалення по квартирі АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) за опалювальний період з жовтня 2018 року до 30 квітня 2019 року та з жовтня 2019 року по 30 квітня 2020 року включно, за визначеним алгоритмом у сумі 137343 грн. 35 коп., - неправомірними.

Стягнути з Приватного підприємства «Спеціальна енергетична компанія» на користь ОСОБА_1 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Приватного підприємства «Спеціальна енергетична компанія» на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. на користь ГУК у Черніг.обл/Новозав.р-н/22030101, код отримувача 37972475, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача - UA0025742, код класифікації доходів бюджету 22030101.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 09.03.2021.

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 ), РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач - Приватне підприємство «Спеціальна Енергетична Компанія» (місцезнаходження : вул. Любецька, 60-А, м.Чернігів, )

Головуючий - суддя О. Г. Деркач