Єдиний унікальний номер: 379/18/21
Провадження № 2/379/292/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Музиченко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Бакал О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Станишівської сільської ради від імені територіальної громади села Мала Березянка, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду через свого представника - адвоката Мачачі О.М. з позовом до Станишівської сільської ради від імені територіальної громади села Мала Березянка, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , з яким вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1983 року по день його смерті. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається із земельних ділянок, що знаходяться за адресою: Київська область, Таращанський район на території Станишівської сільської ради /кадастровий номер :04:001:0106 площею 3,095га, кадастровий номер :01:004:0011 площею 0,4426га та кадастровий номер :01:004:0012 площею 0,25 га/. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 23.07.2020 було встановлено факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки між позивачкою та ОСОБА_3 .. Після отримання цього рішення суду 01.10.2020 позивачка звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шамлій Т.В. щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , але їй було відмовлено у зв`язку з пропущенням встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини. У зв`язку із цим просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою суду від 14.01.2021 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с. 28,29).

Ухвалою суду від 25.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шамлій Т.В. належно засвідчену копію спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с.63-65).

15.03.2021 судом отримано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шамлій Т.В. належно засвідчену копію спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с.75-98).

В судове засідання позивачка та її представник адвокат Мачача О.М. не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства. 15.03.2021 на електронну адресу суду надійшла заява від представника позивача адвоката Мачачі О.М. з проханням розглянути справу без його участі та без участі позивачки, позов підтримують у повному обсязі і просять задовольнити (а.с. 99).

Представник відповідача Станишівської сільської ради від імені територіальної громади села Мала Березянка в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належно та завчасно згідно вимог чинного законодавства. 09.03.2021 до суду надійшла письмова заява від Станишівської сільської ради за підписом голови комісії з реорганізації Астапова О.Ю. з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради; позов визнають у повному обсязі (а.с. 74).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно та завчасно згідно вимог чинного законодавства (а.с.73). 02.02.2021 до суду надійшла письмова заява від імені ОСОБА_2 з проханням розглянути справу без його участі, оскільки через хворобу він не має можливості прибути в судове засідання. Заява містить напис: «Підписала дружина ОСОБА_4 в його присутності в зв`язку з тим, що чоловік ОСОБА_2 паралізований. 20.01.2021.» (а.с.43).

За положенням частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи за умови їх належного повідомлення про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази, судом встановлено наступні фактичні обставини та визначено зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що вбачається зі свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 18.10.2016 Станишівською сільською радою Таращанського району Київської області (а.с.40, 77).

Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельних ділянок, що знаходяться на території Станишівської сільської ради Таращанського району Київської області /кадастровий номер :01:004:0011 площею 0,4426га, кадастровий номер :01:004:0012 площею 0,25 га та кадастровий номер :04:001:0106 площею 3,095га/ (а.с. 8-10).

З рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 23 липня 2020 року вбачається, що судом було частково задоволено заяву ОСОБА_1 та встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 1991 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11-14).

01.10.2020 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шамлій Т.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , надала рішення суду від 23.07.2020, однак їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, рекомендовано звертися до суду за відповідним судовим рішенням. Вказане вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.10.2020 (а.с.15,16, 97).

Крім того, з матеріалів спадкової справи суд встановив, що 17.11.2016 протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 звернувся його рідний брат ОСОБА_2 (а.с.95). У вказаній заяві він повідомив нотаріуса про те, що крім нього спадкоємицею за законом є донька померлого ОСОБА_5 .

25.11.2016 із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 звернулась ОСОБА_5 , яка повідомила у заяві про те, що є дочкою померлого, крім неї інших спадкоємців за законом немає (а.с.76).

Водночас, зі змісту постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шамлій Т.В. від 15.10.2020 вбачається, що ОСОБА_5 не видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , оскільки вона не надала нотаріусу будь-яких документів, які безспірно підтверджують родинні та інші відносини спадкоємця зі спадкодавцем (а.с.97).

Вирішуючи даний спір, суд застосовує норми спадкового права Цивільного кодексу України та враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1,2 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження №61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Аналізуючи надані суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачкою ОСОБА_1 не доведено існування перешкод для подання зави про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 протягом шестимісячного строку, визначеного ч.1 ст.1270 ЦК України, а наведена нею причина пропуску вказаного для прийняття спадщини не є такою, що пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, а відтак, не може вважатись поважною.

Судом враховується те, що з дня смерті спадкодавця ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до часу звернення до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю (2020 рік) минув значний проміжок часу, і встановлення судом такого факту рішенням від 23.07.2020 саме по собі не може визнаватись поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Крім того, суд звертає увагу на те, що за положеннями статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Отже, відповідач ОСОБА_2 , який своєчасно протягом шестимісячного строку звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, є спадкоємцем другої черги після свого брата ОСОБА_3 ..

За ст. 1264 ЦК у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно, позивачка ОСОБА_1 належить до кола спадкоємців четвертої черги після смерті ОСОБА_3 , з яким вона проживала однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, що встановлено рішенням суду.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями статей 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позивачкою не доведено існування перешкод для своєчасного подання зави про прийняття спадщини та поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, а тому її вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до задоволення не підлягають.

Згідно статті 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись статтями 1, 15, 19, 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1258-1264, 1268-1270, 1272 Цивільного кодексу України, статтями 3, 4, 12, 13, 19, 81, 76-80, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У позові ОСОБА_1 до Станишівської сільської ради від імені територіальної громади села Мала Березянка, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини

судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне судове рішення складено 16.03.2021.

Головуючий суддя Таращанського районного суду Київської області О. О. Музиченко