БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/103/21
Справа № 355/1195/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2021 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючого судді Лялик Р. М.

При секретарях Настич Н. А., Брунько А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області звернулось акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. Свою позовну заяву обґрунтовувало тим, що між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (Постановою КМУ від 05.06.2019 року № 568 змінено тип публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з публічного на приватне та перейменовано його на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України) в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 25.04.2018 року було укладено договір у вигляді заяви про приєднання № 446730011 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі Договір ДКБО). Банк встановив клієнту кредит у сумі 20 000,00 грн. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредит у встановленому договором розмірі. Проте, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим, у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів у розмірі 19778,17 грн., яка складається з: 18 347, 95 грн. загальна сума основної заборгованості; 1189, 14 грн. загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 0,00 грн. загальна сума заборгованості за РКО;. 96,42 грн. загальна сума нарахованої пені; 7,29 грн. сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 0,00 грн. сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 124,19 грн. розмір 3 % річних на суму простроченого кредиту; 13,18 грн. розмір 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Відтак, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 19 778,17 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн.

В позовній заяві представник позивача просив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 22.01.2021 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

За правилами ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 22.01.2021 року разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідач отримав 02.03.2021 року за адресою його зареєстрованого місця проживання, яке співпадає з адресою, вказаною позивачем у позовній заяві.

Клопотань сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, заяв від відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

За таких обставин, суд прийняв рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.04.2018 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання № 446730011 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі Договір ДКБО), невід`ємною частиною якої є заява на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту), підписанням якої він погодився з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтвердив укладення між ним та банком кредитного договору. За умовами кредитного договору відповідач отримав 20 000,00 грн. з фіксованою процентною ставкою 35,00 % річних за користування кредитними коштами (а.с. 7-8).

Пунктом 3.1. Заяви про приєднання встановлено, що шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору ДКБО, клієнт беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку: www.oschadbank.ua, та укладає з Банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, Кредитного договору.

Пунктом 1.7. розділу XXII договору ДКБО передбачено, що датою укладення кредитного договору є дата підписання Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії уповноваженим представником банку; датою надання кредиту (частин кредиту) є дата використання клієнтом кредиту (кредитних коштів). Кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання банком клієнту кредиту/встановлення ліміту кредитування.

Клієнт зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором (п. 1.14.1 розділу XXII Договору ДКБО).

Відповідно до пункту 1.17 розділу XXII Договору ДКБО - проценти нараховуються методом факт/факт на фактично отриману клієнтом суму кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання кредиту включно, та до дня фактичного повернення кредиту (його частини), крім випадків, передбачених кредитним договором.

Так, п. 6.6. Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії встановлено (кредиту) процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає: 35,00 % (тридцять п`ять) процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду, 0,001 (нуль цілих одна тисячна) процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс- періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов договору.

Сплата нарахованих процентів за користування кредитом/обов`язкового щомісячного платежу/процентів за несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з карткового рахунку клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості (п. 1.20 розділу XXII договору ДКБО).

Відповідно до п. 1.34 розділу XXII договору ДКБО у разі виникнення простроченої заборгованості за картковим рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені договором, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами тощо.

Крім того, пунктом 9.1 розділу ІХ ДКБО визначено, що за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено договором.

Як встановлено, позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу ОСОБА_1 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, що підтверджується розрахунком заборгованості позичальника ОСОБА_1 станом на 04.09.2020 року (а.с. 9-12).

Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 19 778,17 грн., яка складається з: 18 347, 95 грн. загальна сума основної заборгованості; 1189, 14 грн. загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 0,00 грн. загальна ума заборгованості за РКО;. 96,42 грн. загальна сума нарахованої пені; 7,29 грн. сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 0,00 грн. сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 124,19 грн. розмір 3 % річних на суму простроченого кредиту; 13,18 грн. розмір 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів.

На підтвердження своїх вимог позивачем надано виписку по картковому рахунку ОСОБА_2 станом на 04.09.2020 року, яка є регістром аналітичного обліку, вміщує записи про здійснені операції за певний період часу та є підтвердженням виконаних операцій (а.с. 13- 13-23).

Отже, виписка за договором є належним доказом підтвердження отримання та користування відповідачем кредитними коштами.

Як встановлено, відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає.

Як вбачається з копії паспорта споживчого кредиту, ОСОБА_1 ознайомився з основними умовами кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту (інформація станом на 25 квітня 2018 року) та своїм підписом на ньому підтвердив отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема, шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього в тому числі в разі невиконання зобов`язань за договором (а.с. 29).

Крім того, відповідач ознайомився з таблицею визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки станом на 25 квітня 2018 року, про що свідчить його підпис на ній (а.с 30).

Проте, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в результаті чого виникла прострочена заборгованість (6-7).

Статтею 55 Конституції України гарантовано право особи на судовий захист.

Кожен має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом,звернутисядо суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Положеннями ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова відповідача від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються.

Зі змісту статті 610 ЦК України слідує, що під порушенням зобов`язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В частині 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За правилами ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже, обставина, на яку посилається позивач щодо невиконання ОСОБА_1 належним чином взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості за кредитом, яка становить 19778,17 грн., в судовому засіданні знайшла своє підтвердження, а тому позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування вимог позивача відповідачем суду надано не було та в судовому засіданні їх не встановлено.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у сумі 2102,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 509, 525, 526, 530, 610-612, 625, 627, 69, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 11-13, 76-81, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 274-279, 352, 354-355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", місцезнаходження якого зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна, будинок 12-Г () в особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (), місцезнаходження якої зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 27, заборгованість у сумі 19 778 (дев`ятнадцять тисяч сімсот сімдесят вісім) гривень 17 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", місцезнаходження якого зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна, будинок 12-Г () в особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (), місцезнаходження якої зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 27, судові витрати в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя Р. М. Лялик