Провадження № 2-зз/752/13/21
У Х В А Л А

15 березня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Шрамко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову , заінтересовані особи ОСОБА_2 ,

встановив:

26.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Московського районного суду м.Києва від 09.08.1995 року по справі №2-1264,12, а саме - арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

В обгрунтування заявлених вимог заявник ОСОБА_1 послався на те, що 09.08.1995 року ухвалою Московського районного суду міста Києва по справі №2-1264/12 з метою забезпечення позову було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Судовий розгляд справи тривав, на той час кожний рік змінювався номер справи. 14.04.1997 року рішенням Київського міського суду у справі №3-32-1997г, серед іншого вирішено визнати недійсними: свідоцтво про право власності на кваритру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , видане 23.02.1995 року виконавчим комітетом Московської районної Ради народних депутатів м. Києва і зареєстроване 28.03.1995 року за №2660 в БТІ міста Києва і договір найму зазначеної квартири, укладений ЖЕО №204 Московського району в місті Києві з ОСОБА_2 у зв`язку з приватизацією квартири. 02.07.1997 року ухвалою Верховного Суду України рішення Київського міського суду у справі №3-32-1997 г від 14.04.1997 року було залишено без змін. Однак засоби забезпечення позову не були скасовані судом незважаючи на те, що підстави для їх існування відпали вони є чинними і на теперішній час.

Просив, скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Московського районного суду м.Києва від 09.08.1995 року по справі №2-1264,12, а саме - арешту на квартиру АДРЕСА_1 . Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання законної сили надіслати до Першої київської нотаріальної контори.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги про скасування заходу забезпечення позову вжитого ухвалою Московського районного суду міста Києва від 09.08.1995 року з тих підстав, що судовий розгляд справи в межах якої було вжито запобіжний захід у виді арешту квартири АДРЕСА_1 завершено, ухвалене судове рішення набрало законної сили, а відтак потреби для подальшого застосування вжитого судом забезпечення позову відпали.

Заінтересована особа ОСОБА_2 заперечувала щодо задоволення судом заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що заявник перешкоджає їй та її ж сину у користуванні спірною квартирою та не виконує рішення суду про їх вселення.

Заслухавши заявника ОСОБА_1 та заінтересовану особу ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлені ОСОБА_1 вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Звертаючись до суду, з заявою про скасування заходів забезпечення позову, заявник просить скасувати заходи вжиті судом у 1995 році.

Проаналізувавши Перехідні положення змін до ЦПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ при вирішенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих 09.08.1995 року застосуванню підлягають правила чинного цивільно-процесуального законодавства.

Частинами 1, 4-7,9 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішщення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Зі змісту правил статті 158 ЦПК України, скасування заходів забезпечення позову має бути вирішено судом у провадженні якого перебуває справа на час ухвалення судового рішення за результатами її судового розгляду..

Так, за даними наданої суду заявником копії ухвали, яка не засвідчена у встановленому законом порядку, 09.08.1995 року Московським районним судом міста Києва по справі №2-1264/12 з метою забезпечення позову було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

14.04.1997 року рішенням Київського міського суду у справі №3-32-1997г, серед іншого вирішено визнати недійсними: свідоцтво про право власності на кваритру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , видане 23.02.1995 року виконавчим комітетом Московської районної Ради народних депутатів м. Києва і зареєстроване 28.03.1995 року за №2660 в БТІ міста Києва і договір найму зазначеної квартири, укладений ЖЕО №204 Московського району в місті Києві з ОСОБА_2 у зв`язку з приватизацією квартири.

02.07.1997 року ухвалою Верховного Суду України рішення Київського міського суду у справі №3-32-1997 г від 14.04.1997 року було залишено без змін.

15.10.2020 року Голосіївським районним судом міста Києва повідомлено заявника ОСОБА_1 , що за даними обліково-статистичної картки на цивільну справу №2-1261/12 за 1995 рік за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, цивільна справа ухвалою Київського міського суду була передана на розгляд до Печерського районного суду міста Києва.

Крім того, під час судового розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування заходу забезпечення позову вжитого ухвалою Московського районного суду міста Києва від 09.08.1995 року, учасники судового засідання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтвердили, що зазначена вище справа по суті Московським районним судом міста Києва не розглядалася.

Наразі, встановлені судом обставини, що справа №2-1261/12 за 1995 рік за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, в межах якої ухвалою Московського районного суду міста Києва від 09.08.1995 року було вжито заходи забезпечення позову не перебуває у провадженні Голосіївського (Московського) районного суду міста Києва, оскільки була передана на розгляд до Печерського районного суду, а також правила статті 158 ЦПК України, відповідно заявлені ОСОБА_1 вимоги не можуть бути задоволені судом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158 ЦПК України, суд -

ухвалив:

справу за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, заінтересовані особи ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення або отримання копії. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя: К.Г. Плахотнюк