Справа № 454/1845/20 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 22-ц/811/2680/20 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.,

розглянувши в м. Львові в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 07 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи Відділу Державної виконавчої служби Сокальського районного управління юстиції про стягнення пені по виплаті аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

18.06.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з ОСОБА_2 в її користь пеню (неустойку) за несплату аліментів в період з 13.07.2018р. по 01.06.2020р. в сумі 86 564,58грн.; стягнути з відповідача в її користь понесені додаткові витрати в розмірі 8500грн.; стягувати періодично з відповідача додаткові витрати на утримання дітей в розмірі 500грн. на одну дитину щомісячно та судові витрати.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що сторони є батьками сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі постанови Львівського апеляційного суду від 14.02.2019 року з відповідача стягуються аліменти на утримання двох дітей в розмірі 3000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного щомісячно, починаючи з 13.07.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З часу винесення рішення суду вона не отримувала аліменти у повному обсязі у зв`язку зі злісним ухиленням відповідача від їх сплати. Станом на 01.06.2020 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить 27 038, 71грн. У зв`язку з несплатою аліментів її матеріальне становище погіршилось, вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан сім`ї, тому змушена звертатись до суду з позовом про стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів. За період з 13.07.2019 року по 01.06.2020 року розмір пені (неустойки) нею визначений в сумі 86 564,58грн. Крім того, зазначала, що її діти час від часу хворіють. Для успішного навчання в школі дітям потрібен комп`ютер та інтернет, а також значні кошти йдуть на оплату мобільного зв`язку та організацію дозвілля. У зв`язку з цим вона понесла та несе додаткові витрати на утримання дітей, більшість з яких є постійними.

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 5 000 (пять тисяч) грн пені за несплату аліментів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь держави 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп. судового збору.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з`ясуванням усіх обставин справи.

Зазначає, що станом на 01.06.2020 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становила 27 038 грн 71 коп., що підтверджується матеріалами справи. У зв`язку з невиплатою аліментів погіршилося її матеріальне становище. Враховуючи, що ст. 196 СК України передбачено стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення на користь одержувача аліментів, за період з 13.07.2019 року по 01.06.2020 року розмір пені (неустойки), який підлягає стягненню з відповідача, за її розрахунками становить 86564,58 грн. Зазначає, що діти часто хворіють. Крім того, вона постійно несе додаткові витрати на навчання дітей. Вважає, що згідно положень СК України відповідач зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дітей, розмір яких за період з 2018 року по 2020 рік становить 8 500 грн.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Частина 3 зазначеної норми закону вказує на те, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження Серії НОМЕР_1 , виданим 07 вересня 2009 року Домашівською сільською радою Сокальського району Львівської області (а.с.4), та Серії НОМЕР_2 виданим 03 лютого 2011 року Домашівською сільською радою Сокальського району Львівської області.

Відповідно до постанови Львівського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року у цивільній справі №454/2008/18, з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 стягнено аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500 грн на кожну дитину, що підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до їх повноліття, починаючи з 13.07.2018 року.

На виконання постанови Львівського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року Сокальським районним судом Львівської області видано виконавчий лист № 454/2008/18 від 14.03.2019 року.

06.08.2020 року державним виконавцем Сокальського районного відділу Державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58737695 з виконання виконавчого листа № 454/2008/18, виданого Сокальським районним судом Львівської області.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах ,проведеного державним виконавцем (а.с.52)заборгованість у боржника зі сплати аліментів відповідно до виконавчого документу № 454/2008/18, виданого Сокальським районним судом Львівської області, станом на 06.08.2020 року становить 14 819,34 грн.

Станом на 06.08.2020 року відповідачем сплачено заборгованість по аліментах в розмірі 59 600 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення пені за просторчення сплати аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач мав перед позивачкою заборгованість зі сплати аліментів за період з 13.07.2008 року по 01.06.2020 року, однак така повністю погашена ним 06.08.2020 року. Суд розрахував пеню з врахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) та така за розрахунками суду сиановить 13 469, 78 грн, а саме : сума пені за липень 2018р. становить 569,78грн; серпень 2018р. - 930 грн; вересень 2018р. - 900 грн; жовтень 2018р. - 930грн.; листопад 2018р. - 900грн.; березень 2019р. - 930грн; травень 2019р. - 930грн; липень 2019р. - 930грн; серпень 2019р. - 930грн; вересень 2019р. - 900грн; жовтень 2019р. - 930грн; листопад 2019р. - 900грн; січень 2020р. - 930грн; березень 2020р. - 930грн; травень 2020р. - 930грн.

Враховуючи доводи відповідача про зменшення розміру неустойки та стан його здоров`я, суд зменшив суму пені, яка підлягає стягненею з відпловідача до 5 000 грн.

Однак, з таким висновком колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Допущена відповідачем заборгованість по сплаті аліментів у зазначений період поставила матір дітей - позивача у справі в скрутне матеріальне становище та така понесла усі витрати по утриманню дітей самостійно. Заборгованість відповідача по аліментах охоплює період, коли він був працездатним, а тому, на думку колегії суддів відсутні підстави для зменшення суми пені та таку слід стягнути з відповідач в розмірі, що становить суму заборгованості по аліментах - 13 469, 78 грн.

Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 13.09.2017 року у справі № 6-1489цс17, згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Згідно правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.01.2018 року (справа № 622/373/16-ц, провадження № 61-1717св18), правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15, прийнятої в аналогічній справі, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Обгрунтовуючи позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, позивачка посилалася на те, що нею понесено наступні витрати: 11628 грн - придбання комп`ютера (підтверджується товарним касовим чеком від 08.12.2018 року); 1200 грн - плата за підключення до мережі Інтернет; 2210 - абонплата за інтернет за період з 01.01.2019 року по 01.05.2020 року (лист ТзОВ «Бест-Лінк», від 03.06.2019 року) та 2100 грн - поповнення дітям мобільного за період з вересня 2018 року по травень 2020 року - за 21 місяць по 100 грн. на обох.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача в користь позивача додаткових витрат на утримання дітей, суд перщої інстанції виходив з того, що наведені позивачкою витрати на придбання ноутбука, плата до підключення мережі Інтернет, абонплата за інтернет та мобільний зв`язок не відносяться до додаткових в розумінні ст. 185 СК України витрат, оскільки вони не викликані особливими обставинами, а є основними витратами, які батьки несуть на утримання дітей виходячи із своїх матеріальних можливостей.

В цій частині колегія суддів з висновком суду першої інстанції погоджується.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Враховуючи наведене, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення у даній справі є дата складення повного тексту постанови 04 березня 2021 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п.1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 07 серпня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 5 000 (пять тисяч) грн пені за несплату аліментів змінити. Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 13 469, 78 грн пені за несплату аліментів за період 13.07.2008 року по 01.06.2020 року.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 04 березня 2021 року.

Головуючий: Крайник Н.П.

Судді: Шеремета Н.О.

Цяцяк Р.П.