Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Подоляк Я.М.,

за участю секретаря судового засідання Конюшок Г.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу №221/6448/21 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Докучаєвський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кальміуському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту народження,

встановив:

23 вересня 2021 року заявник звернувся до суду з даною заявою. Посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о 20 год.06хв. ОСОБА_2 народила хлопчика в Перинатальному центрі м.Макіївка МЗ ДНР, що знаходиться на тимчасово окупованій території у Донецькій області, де їй було видано медичне свідоцтво про народження № 1491/04 від 04.12.2020. Заявник, є матір`ю породіллі, тому просить встановити факт народження донькою дитини чоловічої статті.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 27 вересня 2021 року відкрито провадження у зазначеній справі.

У судове засідання заявник не з`явився, у заяві просив розглянути справу за його відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просив прийняти на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

З копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області вбачається, що заявник ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 .

Згідно медичного свідоцтва про народження № 1491/04 від 04.12.2020, виданого Перинатальним центром м.Макіївка МЗ ДНР, ОСОБА_2 о 20год.06 хв. народила в пологовому відділенні дитину - хлопчика, вагою 2550 г, дитина народилася доношеною, на 37 тижні вагітності.

Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Згідно з ч.2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та його дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянину України свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України.

Керуючись ст.ст.3,81,315-319 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Докучаєвський відділ державної реєстрації актів цивільного стануу Кальміуському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту народження, задовольнити повністю.

Встановити факт народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою України, уродженкою м. Макіївка, дитини чоловічої статі, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 об 20 год. 06 хв. у м. Макіївка Донецької області Україна.

Рішення про встановлення факту народження підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення подається до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа: Докучаєвський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кальміуському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), юридична адреса: вул. Центральна буд. 43 м. Волноваха Донецької області 85700;

Суддя Я.М. Подоляк