Справа № 352/1803/20
Провадження № 2/352/207/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді Струтинського Р.Р.

з участю секретаря Костюк О.Я.

розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач 09.09.2020 р. звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 131830,08 грн.

У поданій суду заяві від 04.03.2021 р. позивач зменшив розмір позовних вимог, просив стягнути з відповідачки заборгованість за договором №б/н від 14.09.2012 р. у розмірі 5038,51 грн., що складається з 471,92 грн. заборгованості за тілом кредиту, в т.ч. 471,92 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 94,45 грн. заборгованості за простроченими відсотками, 4472,17 грн. пені., та судові витрати.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору б/н від 14.09.2012 р. відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого у подальшому збільшився до 500 грн. Договір між сторонами укладено у порядку ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання, відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, викладеними на банківському сайті, складає між нею та банком договір. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов`язань утворилась заборгованість у сумі 5038,51 грн., що складається з 471,92 грн. заборгованості за тілом кредиту, в т.ч. 471,92 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 94,45 грн. заборгованості за простроченими відсотками, 4472,17 грн. пені. Просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві не заперечував у разі неявки в судове засідання відповідача щодо розгляду справи за відсутності представника банку та ухвалення заочного рішення.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, не подала відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами договору від 14.09.2012 р. б/н, відповідачка отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому згідно довідки про зміну умов кредитування був збільшений до 500 грн.(а.с.9). Договір між сторонами укладено у порядку ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, викладеними на банківському сайті, складає між ним та банком договір (а.с.12-37).

Згідно Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії, передбачені договором. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин договору за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку, отримання такої виписки відноситься до обов`язків позичальника.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором позивач заявив до стягнення заборгованість у сумі 5038,51 грн., що складається з 471,92 грн. заборгованості за тілом кредиту, в т.ч. 471,92 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 94,45 грн. заборгованості за простроченими відсотками, 4472,17 грн. пені, згідно наданого позивачем розрахунку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивач посилається на те, що договір між сторонами укладено у порядку ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складає між ним та банком договір.

Умови та правила надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

З огляду на підтвердження факту отримання відповідачкою кредитних коштів і користування ними та обставини щодо наявності у відповідачки заборгованості за кредитним договором, які підтверджуються анкетою-заявою, розрахунком заборгованості, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідачки 471,92 грн. заборгованості за тілом кредиту, в т.ч. 471,92 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Судом встановлено, що в анкеті-заяві від 14.09.2012 р. процентна ставка за користування кредитними коштами, а також розмір пені та підстави стягнення штрафних санкцій не зазначені.

Обґрунтовуючи право вимоги у частині стягнення заборгованості за відсотками та штрафних санкцій, позивач, крім самого розрахунку заборгованості, посилався також на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, як невід`ємних частин спірного договору.

Разом з тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Тарифи, Умови та правила надання банківських послуг розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також того, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, щодо сплати пені та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом яких договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17 (провадження №14-131цс19), без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Згідно з вимогами ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідачки на користь банку 94,45 грн. заборгованості за відсотками та 4472,14 грн. пені.

Таким чином, з відповідачки слід стягнути у користь позивача 471,92 грн. заборгованості за кредитним договором, що складається з 471,92 грн. заборгованості за тілом кредиту, в т.ч. 471,92 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту.

З урахуванням вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на часткове задоволення судом заявленого банком позову на суму 471,92 грн., що становить 9,37% від заявленої суми позову, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 19,70 грн.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 207, 526, 634, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст. 141, 263-265, 279, 282 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» 471 (чотириста сімдесят одну) грн. 92 коп. заборгованості за кредитним договором, що складається з 471,92 грн.заборгованості за кредитом, у т.ч. 471,92 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, та 19 (дев`ятнадцять) грн. 70 коп. судових витрат, а всього 491 (чотириста дев`яносто одну)грн. 62 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 11.03.2021 р.

Суддя Р.Р.Струтинський