Справа № 629/3160/16-ц
Провадження № 4-с/629/2/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2021 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Смірнова Н.А., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Лопашової Наталії Олександрівни, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Лопашової Наталії Олександрівни, відносно виконання виконавчого листа №629/3160/16-ц, виданого 27.09.2017 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області; визнати неправомірною та скасувати постанову, винесену 12.02.2021 року державним виконавцем Лопашовою Наталією Олександрівною про наявність заборгованості зі сплати аліментів, якою оголошено в розшук рухоме майно боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою від 01 березня 2021 року вказана скарга залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, та надано скаржнику 10-ти денний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків.

Вказана ухвала суду отримана ОСОБА_1 05 березня 2021 року, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Строк, наданий скаржнику для усунення недоліків скарги, сплив 16 березня 2021 року.

Ухвала суду фактично ОСОБА_1 не виконана. До цього часу до суду не надано жодних заяв чи документів на усунення недоліків скарги. При цьому, судом був встановлений достатній строк для усунення недоліків.

З огляду на викладене, суд визнає скаргу ОСОБА_1 неподаною та повертає її.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

У зв`язку з наведеним, повернення скарги, недоліки якої не усунуті після залишення її без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 12, ч. 1 ст. 20 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, позовна заява вважається неподаною, а в даному випадку скарга, і повертається позивачеві, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

За таких обставин суд вважає, що скарга містить недоліки, які не були усунуті скаржником в межах наданого строку, що унеможливлює її розгляд по суті, а тому підлягає поверненню скаржнику.

Відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись ст.ст. 185, 258, 260 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Лопашової Наталії Олександрівни визнати неподаною та повернути скаржнику.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно п.3 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Н.А. Смірнова