Справа № 536/122/21
Провадження № 2/536/430/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Пасєчнікової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Заява обґрунтована зокрема тим, що 16.07.2016 року між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрований у Кременчуцькому міському відділі ДРАЦ ГТУЮ у Полтавській області, актовий запис № 359.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_3 .

Позивачем вказано, що впродовж останніх трьох років сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

Фактично шлюбні відносини між нею та відповідачем припинилися в грудні 2019 року і вони більше не проживають однією сім`єю та спільного господарства не ведуть. Відносини між нею та відповідачем уже тривалий час носять негативний характер і між ними відсутнє нормальне людське спілкування, шлюб є формальним та суперечить її інтересам.

Позивачем зазначено, що вони з відповідачем дійшли згоди, що син ОСОБА_3 , після розірвання шлюбу буде проживати разом з нею. Повне матеріальне утримання дитини забезпечуватимуть спільно.

Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки збереження сім`ї є неможливим.

На підставі викладеного просила суд ухвалити рішення, яким:

-розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 16 липня 2016 року у Кременчуцькому міському відділі ДРАЦ ГТУЮ у Полтавській області, актовий запис № 359;

-визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з позивачкою, ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Сторонами подано до суду заяви про слухання справи без їх участі. Позивачем позовні вимоги підтримано, а відповідачем визнано позов.

Суд дослідивши матеріали справи та докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони по справі 16.07.2016 року уклали шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії НОМЕР_1 видане Кременчуцьким міським відділом ДРАЦ ГТУЮ у Полтавській області, актовий запис 359.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом серії НОМЕР_2 , видане Кременчуцьким міським відділом ДРАЦ ГТУЮ у Полтавській області, актовий запис № 1305.

Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2019 року, вони більше не проживають однією сім`єю та спільного господарства не ведуть.

Сторони досягли згоди, що син ОСОБА_3 , після розірвання шлюбу буде проживати разом з позивачем.

Оскільки шлюб є формальним, позивач вважає, збереження сім`ї є неможливим, суперечить її інтересам, тому наполягала на його розірванні

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно дост. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, також враховуючи повне визнання позовних вимог відповідачем, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114, 160 СК України, ст. 76, 258-259, 263-265, 273, 352 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований у Кременчуцькому міському відділі ДРАЦ ГТУЮ у Полтавській області 16.07.2016 року, актовий запис № 359 - розірвати.

Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський