Єдиний унікальний номер № 616/39/21
Провадження № 2/616/106/21
„23" березня 2021 року Великобурлуцький районний суд
в складі головуючого - судді РИКОВА М.І.
судового засідання ШЕГДИ В.М.,
справа № 616/39/21,
розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за позовом акціонерного товариства «Харківобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,-
Акціонерне товариство «Харківобленерго» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення з відповідача 1 500 грн 00 к. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди та судових витрат у розмірі 2 270 грн 00 к.
На обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 22 листопада 2020 року о 08 год. 02 хв. ОСОБА_1 на автодорозі «Чугуїв - Печеніги - Великий Бурлук», керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ AXOR1843LS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , буксуючи напівпричіп VAN HOOL реєстраційний номер НОМЕР_2 , не врахувавши дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість та здійснив наїзд на електроопору ПЛ-10 кВ № СВ-105-5 Ф-131, що є власністю РВ АТ Харківобленерго та завдав збитків товариству на суму 5 661 грн 00 к. без ПДВ.
Постановою від 04 грудня 2020 року № 616/710/20 Великобурлуцький районний суду Харківської області визнав водія ОСОБА_1 винним у скоєнні ДТП за ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність особи ОСОБА_1 на момент скоєння ДТП була застрахована полісом № АР/7809048 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ «НАСК ОРАНТА». Відносно даного полісу франшиза на яку зменшується страхове відшкодування становить 1 500 грн 00 к. В свою чергу ПАТ «НАСК ОРАНТА» згідно полісу цивільно - правової відповідальності збитки було відшкодовано у сумі 4 161 грн 00 к. Таким чином, відшкодування збитків страховою компанією зменшується на суму франшизи так як ДТП, яке відбулось між сторонами по справі є страховим випадком. Добровільно відповідач суму франшизи не відшкодовує, що і стало підставою для звернення позивача до суду.
Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 04 лютого 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.21).
Представник позивача Строєв С.О. надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що наполягає на задоволенні позовних вимог. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення (а.с.35).
Відповідач ОСОБА_4 двічі в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, у встановлений судом строк належним чином був повідомлений про розгляд справи, на його адресу були направлені судові повістки (а.с.29,36). Відповідно до відмітки в довідці про причини повернення конверта ОСОБА_4 відмовився від отримання поштового відправлення (а.с.29). Крім того, виклик відповідача до суду було здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України (а.с.33). Станом на дату розгляду справи відзив від відповідача на адресу суду не надходив, клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.
Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно зі ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі ухвали Великобурлуцького районного суду Харківської області від 23 березня 2021 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Частиною 2 ст.16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає повному задоволенню.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Постановою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 04 грудня 2020 року ОСОБА_1 був визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 340 грн 00 к. З постанови вбачається, що 22 листопада 2020 року о 08 год. 02 хв. ОСОБА_1 на автодорозі «Чугуїв - Печеніги - Великий Бурлук» км 60+000, керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ AXOR1843LS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , буксуючи напівпричіп VAN HOOL реєстраційний номер НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість, внаслідок чого з`їхав з проїзної частини дороги та здійснив наїзд на електроопору. В результаті ДТП транспортний засіб зазнав механічні пошкодження, тілесних ушкоджень ніхто не отримав, тим самим ОСОБА_1 порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України (а.с.08-10).
Згідно з п.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, саме діями ОСОБА_1 була пошкоджена електроопора ПЛ-10 кВ № СВ-105-5 Ф-131, яка є власністю АТ Харківобленерго.
Відповідно до акта інвентаризації ПЛ - 10 кВ № 131 Плоске інв. № 00521390/01, а саме залізобетонної опори № 125 типу СВ-105-5, затвердженого начальником Великобурлуцького РВ АТ «Харківобленерго» Кривошеєвим Є.Г. 23 листопада 2020 року, залізобетонну опору № 125 типу СВ-105-5 на ПЛ-10 кВ №131 Плоске інв. № 00521390/01 пошкоджено у зв`язку з ДТП. Під час експлуатації залізобетонної опори виявлено, що опора № 125 типу СВ-105-5 на ПЛ-10 кВ №131 Плоске інв. № 00521390/01 знаходиться на балансі АТ «Харківобленерго» та експлуатується як основне обладнання. Об`єкт оглянуто та встановлено, що залізобетонна опора № 125 типу СВ-105-5 на ПЛ-10 кВ № 131 Плоске інв. № 00521390/01 зламалась та знаходилась на вантажівці. За таких обставин із пошкодженням залізобетонної опори № 125 типу СВ-105-5 експлуатація лінії можлива при проведенні відновлювальних робіт, а саме заміни залізобетонної опори № 125 (а.с.11).
Витрати на відновлення електроопори становлять 5 661 грн 00 к., що підтверджено актом оцінки збитків, які завдано суб`єкту господарювання, затвердженого начальником Великобурлуцького РВ АТ «Харківобленерго» Кривошеєвим Є.Г. Дата оцінки 22 листопада 2020 року. Дата оцінки встановлена з метою визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди (а.с.07).
Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до п.1 ч.2 цієї статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
На момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб MERCEDES-BENZ AXOR 1843 LS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується копією поліса АР № 7809048 від 08 травня 2020 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, страховиком являється ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (а.с.05).
Із матеріалів справи вбачається, що 18 січня 2021 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного з відповідачем, було сплачено розмір страхового відшкодування завданих відповідачем матеріальних збитків в сумі 4 161 грн 00 к. (а.с.06).
Залишок несплаченої суми завданих матеріальних збитків становить розмір франшизи в сумі 1 500 грн 00 к., оскільки відповідно до абз.2 п.12.1 ст.12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи розрахованої за правилами цього підпункту та суму якої зобов`язаний сплатити страховик.
Згідно з ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначений у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЗУ «Про страхування» договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Згідно з п.22.1 ст.22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Страховим випадком відповідно до цього Закону є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно з ст.9 Закону України "Про страхування" франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.
Відповідно до ст.12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", - розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується.
З вказаного вбачається, що страховик відшкодовує оцінену шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки життю, здоров`ю, майну третьої особи у межах ліміту відповідальності страховика. При цьому франшиза відшкодовується не страховиком, а особою, яка завдала шкоду потерпілому.
Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов акціонерного товариства «Харківобленерго» задоволено повністю на 100%, тому з відповідача слід стягнути на користь акціонерного товариства «Харківобленерго» судові витрати в розмірі 2 270 грн 00 к.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.1166, 1187 Цивільного кодексу України, ст.22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 10, 12, 13, 76-82, 259, 263-265, 274-279 Цивільного процесуального кодексу України, районний суд,-
Позов акціонерного товариства «Харківобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Харківобленерго» 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн 00 к. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Харківобленерго» 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 к. у рахунок відшкодування понесених судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Великобурлуцький районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» (код за ), юридична адреса: 61037, місто Харків, Слобідський район, вул. Плеханівська, буд. 149, розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 , АТ «МЕГАБАНК» м. Харків, МФО 3351629.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Полтава, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 23 березня 2021 року.

Головуючий - Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області М.І.РИКОВ