Справа № 307/666/15-ц Провадження № 6/307/106/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Бряник М.М.,

секретар судового засідання Мельник Б.В.,

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів заяву стягувача ОСОБА_1 до боржника ОСОБА_2 , про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку на його пред`явлення до виконання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою до боржника ОСОБА_2 , про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку на його пред`явлення до виконання.

Згідно прохальної частини заяви, просить: видати дублікат виконавчого листа на підставі рішення Тячівського районного суду від 20 травня 2015 року у цивільній справі №307/666/15-4 та поновити строк на його пред`явлення.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що заочним рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 травня 2015 року ухваленим у цивільній справі №307/666/15-ц, яке постановою Закарапстького апеляційного суду від 20.01.2021 року залишено без змін, було видано виконавчий лист про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на його користь 831 504 грн. заборгованості за договором позики та 3 654 грн. судового збору. Зазначений лист було передано стягувачем на виконання Тячівському РВ ДВС і це рішення частково виконано, розшукано автомобілі боржника, реалізовано і частину отриманих від реалізації арештованого майна коштів перераховано йому.

У подальшому ним подавалися скарги на бездіяльність державних виконавців, які відмовлялися арештовувати та описувати майно боржника. У минулому році він отримав відповідь начальника відділу ДВС, із якої вбачалося, що виконавчий лист йому повернуто і надіслано йому поштою.

Заявник зазначає, що до цього часу вказаний лист з ДВС з виконавчим листом та постановою про повернення виконавчого листа йому не надійшов. Жодних підтверджень надсилання цього листа йому не надали і лист так і не надійшов йому.

ОСОБА_1 вказує, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не закінчився, оскільки відповідно до ст. 38 Закону № 2147-УІІІ від 03.10.2017 p. таке повинно було бути зупинено через подання апеляційної скарги та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду.

З огляду на зазначене просить з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30 березня 2020 року щодо строків вчинення процесуальних дій під час дії карантину видати дублікат виконавчого листа на підставі рішення Тячівського районного суду від 20 травня 2015 року у цивільній справі №307/666/15-4 та поновити строк на його пред`явлення.

Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Ствердив, що виконавчий лист йому не надходив.

Боржник ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився та про причини неявки суду не повідомив.

Розглянувши вказану заяву, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З матеріалів цивільної справи справи №2/307/662/15 провадження №307/666/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу вбачається, що 20 травня 2015 року у даній цивільній справі Тячівський районний суд Закарпатської області, ухвалив заочне рішення яким позов ОСОБА_1 задовольнив та стягнув з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 831 504 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 3 654 грн. (справа №307/666/15-ц а.с. 45-46).

Згідно відмітки проставленої в довідковому листі до справи №307/666/15-ц , заочне рішення суду набрало законної сили 19.06.2015 р.

Згідно заяви представника позивача - адвоката Марич І.Ю., виконавчий лист у вказаній справі, отримано ним 23.06.2015 р. (справа №307/666/15-ц а.с. 50).

Зі змісту листа начальника Тячівського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 02.01.2020 року вбачається, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/307/662/15 виданого 22.06.2015 р. Тячівським районним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 831 504,0 грн. заборгованості за договором позики та 3 654 грн. сплаченого судового збору було відкрито 02.07.2015 року постановою державного виконавця (а.с. 5-7).

Відтак під час розгляду справи, встановлено, що на час відкриття виконавчого провадження за №АСВП 48009504 діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV.

Зі змісту наведеного листа також вбачається, що державним виконавцем було проведено ряд виконавчих дій, зокрема було:

- внесено дані та сформовано витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за реєстраційним номером 51529255 від 21.02.2017 року;

- 20.07.2015 року винесено постанову про розшук майна боржника;

- 20.07.2015 року винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, копію якої супровідним листом 9187/03-41/14 від 20.07.2015 надіслано сторонам виконавчого провадження.

- 26.05.2016 року державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а саме рухоме майно: легковий автомобіль марки: VOLKSWAGEN CADDI , рік випуску 2006 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , № кузова: НОМЕР_2 ;

Виконавчий лист з примусового виконання заочного рішення Тячівського районного суду від 20.05.2015 року виконано частково та 06.02.2017 року на депозитний рахунок Тячівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ, надійшли грошові кошти від реалізації арештованого майна в сумі 32 950,00 грн.;

27.06.2018 головним державним виконавцем Половко А.М винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно бази даних АСВП, виконавче провадження з виконання даного виконавчого листа станом на 21.09.2021 року завершено.

Відтак під час розгляду справи встановлено, що на час завершення виконавчого провадження, діяв Закон України "Про виконавче провадження" N 1404-VIII від 02 червня 2016 року який набрав чинності 05 жовтня 2016 року.

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про виконавче провадження" N 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Отже, законодавець збільшив до трьох років після набрання рішенням законної сили строк пред`явлення до виконання виконавчих документів, виданих після набрання чинності 5.10.2016 р. Законом України «Про виконавче провадження»№ 1404-VIІІ, які були видані на виконання судових рішень до 5.10.2016 р. та строк пред`явлення яких до виконання не сплив станом на 5.10.2016 р. ( Постанова Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2018 року у справі N 553/1951/14-ц, постанова Касаційного цивільного суду від 21 листопада 2018 року у справі N 640/4782/15 ц).

Згідно з ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній з 05.10.2016р.) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

А відповідно до ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Таким чином, оскільки виконавчий документ повернуто стягувачу 27.06.2018 року, строк пред`явлення такого виконавчого листа перервався, а тому враховуючи приписи пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження» такий виконавчий лист міг бути пред`явлений до виконання протягом трьох років, тобто до 27.06.2021 року.

Отже на момент звернення ОСОБА_1 до суду із заявою (27.08.2021 р.) про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, який втрачено вже сплив.

Разом з цим, з листа начальника Тячівського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 02.01.2020 року також вбачається, що копію постанови про повернення виконавчого документа разом з оригіналом виконавчого листа №2/307/662/15 виданого 22.06.2015 Тячівським районним судом Закарпатської області супровідним листом №14088 від 27.06.2018 надіслано стягувачу ОСОБА_1 за зазначеною у виконавчому документі адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, відомостей про отримання стягувачем наведених у листі процесуальних документів та оригіналу виконавчого листа, під час розгляду справи, не встановлено.

Що стосується доводів заявника про те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не закінчився, оскільки відповідно до ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» №2147-VІІІ від 03.10.2017 р. таке повинно було бути зупинено через подання апеляційної скарги та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду, суд зазначає наступне.

Ухвалою судді судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду від 31.07.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 20.05.2015 року про стягнення боргу (а.с. 9).

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 20.01.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а заочне рішення Тячівського районного суду від 20.05.2015 року без змін (справа №307/666/15-ц а.с. 192-193).

Відтак судом встановлено, що на момент відкриття апеляційного провадження (31.07.2019 року) виконавче провадження №АСВП 48009504 вже було завершено (27.06.2018 р.), а тому доводи заявника про наявність підстав для його зупинення, відповідно до вимог ст. 38 ЗУ «Про виконавче провадження» не заслуговують на увагу.

Відповідно до пункту 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно з ч.1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно пункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 433 ЦПК України питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Перелік причин, які необхідно вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суддя дає відповідну оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Таким чином, видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист втрачено, подавши відповідні докази.

Відповідно до правого висновку викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

На думку суду, причини вказані Заявником як на підставу пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, є поважними, оскільки втрата оригіналу виконавчого листа відбулася із незалежних від Заявника обставин.

Відтак, строк пропущено з об`єктивних причин, що не залежали від ОСОБА_1 .

Так, у справі «Bellet v. France» міжнародна установа зазначила, що «ст.6 конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що в інституті поновлення пропущених строків вирішення посадовою особою або державним органом будь-якого питання на власний розсуд має особливо важливе значення. Під час розгляду подібних вимог мають враховуватись конкретні обставини справи. Крім того, можна зробити висновок, що під час рогляду заяв про поновлення пропущених строків для пред`явлення виконавчих документів до виконання мають враховуватись також інші принципи верховенства права, наприклад, принцип обов`язковості судових рішень. Трактуючи цей принцип ЄСПЛ зазначав, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін.

Рішення суду від 22.06.2015 року, яке ухвалив Тячівський районний суд Закарпатської області, про стягнення боргу не виконується, а пропущення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання не дає можливості Заявнику звернутися до органів виконавчої служби для примусового виконання.

Таким чином, втрата виконавчого листа та пропущення строків для пред`явлення його до виконання, є поважною причиною та підставою для поновлення цього строку, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення заяви також і в частині вимог щодо видачі дубліката виконавчого документа та поновлення строку для звернення виконавчого документа до виконання.

Керуючись ст. ст. 259-261, 354, 355,433, ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву задовольнити.

Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання дублікату виконавчого листа, виданого в цивільній справі № 307/666/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Видати на підставі заочного рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 травня 2015 року дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 307/666/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення повного тексту ухвали 24 вересня 2021 року.

Головуючий М.М. Бряник