Справа №: 272/895/20
Провадження № 2/272/25/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2021 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Палазюк В.М.
при секретарі Хитоніній М.С.
розглянувши у заочному порядку у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_3 . Позивач є спадкоємцем за заповітом від 31.03.1998 року, яким мати заповіла йому все належне їй на день смерті майно. Він прийняв спадщину за заповітом та частково реалізував свої спадкові права через нотаріальну контору. Після смерті матері відкрилась також спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1323 га., яка розташована на території Павелківської сільської ради, Андрушівського району, Житомирської області. Однак він не може реалізувати своє право на спадкування цієї земельної ділянки, так як відповідно до заповіту, який мати склала в 2002 році вона заповіла сертифікат на земельну частку (пай) позивачу та відповідачу, в зв`язку з чим нотаріус відмовив йому в видачі свідоцтва про право на спадщину на цілу земельну ділянку. Позивач вважає, що має право на спадкування земельної ділянки, яка є майном, належним спадкодавцю на день смерті оскільки в 2003 році на підставі сертифіката спадкодавець отримала у власність земельну ділянку площею 3,1323 га. згідно Державного акту. Отже відповідно до заповіту від 31.03.1998 року спадкодавець заповіла все належне їй майно позивачу і вказану земеньну ділянку, яка являється майном, повинен успадкувати позивач. Однак позивач не може реалізувати свої спадкові права в поза судовому порядку, а тому просить визнати за ним право власності на зазначену спадкову земельну ділянку.
До суду від позивача та його представника надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутність, позов підтримують, просять його задовольнити, розгляд справи провести в їх відсутність.
Відповідач в п"яте не з"явився в судове засідання. У відповідності до ст. 128 ЦПК України про розгляд справи вважається повідомленим належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання.. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст. 280 ч.1 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Позивач, син померлої, та спадкоємець за заповітом від 31.03.1998 року, згідно якого спадкодавець ОСОБА_3 заповіла все належне їй майно синові ОСОБА_1 (а.с.13,15). Згідно довідки Павелківської сільської ради № 20 від 13.07.2020 року спадкодавець на момент смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 одиноко (а.с.14). Позивач спадщину прийняв та отримав Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та на легковий автомобіль, що підтверджується копією спадкової справи № 111/2013 згідно якої з заявою про прийняття спадщини звернувся і відповідач ОСОБА_2 (а.с.28-49).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на майно, до якого належить земельна ділянка площею 3,1323 га. - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Павелківської сільської ради Андрушівського району, право власності на яку спадкодавець набула згідно розпорядження голови Андрушівської районної державної адміністрації № 276 від 13.05.2003 року та на яку 14.07.2003 року видано Державний акт серія ЖТ № 044223 (а.с.10).
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Матеріалами справи, зокрема копією спадкової справи підтверджується, що ОСОБА_3 заповіла позивачу та відповідачу сертифікат на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0112754, площею 3,36 в умовних кадастрових гектарах згідно заповіту від 18.07.2002 року (а.с.16).
Згідно з довідкою відділу в Андрушівському районі Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0112754 ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 044223. Даний Державний акт виданий 14.07.2003 року (а.с.10, 71).
17.07.2020 року державним нотаріусом Андрушівської держнотконтори Козачуку П.П. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на цілу спадкову земельну ділянку, що належала померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акта серія ЖТ № 044223, так як відповідно до заповіту який склала спадкодавець в 2002 році спадкоємцями є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.17).
Статтею 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.
Відповідно до пункту 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правостановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
У відповідності до роз`яснень пункту 11 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай), основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). А згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Відповідно до статті 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту.
Судом установлено, що ОСОБА_3 за життя не скористалася правом, передбаченим статтею 1254 ЦК України, згідно з якою заповідач мав право у будь-який час скасувати заповіт, скласти новий заповіт чи внести до заповіту зміни.
Оскільки згідно з заповітом, складеним ОСОБА_3 на користь позивача та відповідача, спадкодавець заповіла сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0112754, а на дату набуття спадкодавцем у власність земельної ділянки право ОСОБА_3 на частку (пай), підтверджене сертифікатом, було припинене, оскільки вона набула статус власника іншого майна, а саме конкретної земельної ділянки та її воля щодо такої ділянки у заповіті від 18.07.2002 року не висловлена, до заповіту не були внесені відповідні зміни щодо спадкового майна та не складено новий заповіт щодо даної земельної ділянки.
А щодо всього належного їй на день смерті майна спадкодавець розпорядилась згідно заповіту від 31.03.1998 року, яким заповіла належне їй майно позивачу.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до ч. 1 п. «г» ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, в тому числі, на підставі прийняття спадщини.
Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що спадкодавець була власником земельної ділянки та позивач має право на її спадкування, як спадкоємець за заповітом від 31.03.1998 року, який прийняв спадщину в силу ст. 1269 ЦК України. Однак в позасудовому порядку позбавлений можливості її оформити, про що свідчить відмова нотаріуса, тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 81, 264, 265, 268, 280 - 282, 354 ЦПК України, ст. 328, 1216, 1218, 1225, 1233, 1269 ЦК України, ст.ст. 78, 79, 80, 81 ЗК України, суд, -
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 3,1323 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Павелківської сільської ради, Андрушівського району, Житомирської області, як на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Андрушівського районного суду Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 15.03.2021 року.

Суддя:В. М. Палазюк