№ 336/1465/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Боєва Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Шевченківський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Районна адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт, а саме, що ОСОБА_1 є єдиним законним представником своєї малолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги заявник мотивувала тим, що вона є матір`ю малолітньої ОСОБА_2 . В зв`язку із тим, що заявник на момент народження доньки, не перебувала у зареєстровану шлюбі, відомості про батька дитини у свідоцтві про народження записані за вказівкою матері, що передбачено положеннями ч. 1 ст. 135 СК України.

Заявник зазначає, що на теперішній час у неї виникла необхідність виїхати з донькою та цивільним чоловіком до Ізраїлю, у зв`язку з чим були подані до Управління народонаселення та імміграції міста Беер-Шева держави Ізраїль усі необхідні та наявні документи, в тому числі Довідка відділу РАЦС про те, що заявник дійсно є одинокою матір`ю, проте у прийнятті їх було відмовлено через відсутність судового рішення про те, що вона, як матір є єдиним законним представником та опікуном малолітньої дитини. За наведених обставин, з метою права виїзду до країни Ізраїль з донькою, визначення її місця проживання та території держави Ізраїль та можливості у подальшому ініціювати відповідні правові процедури щодо набуття іноземного громадянства та можливого усиновлення цивільним чоловіком дитини, заявник просить встановити факт, що вона є єдиним законним представником та опікуном своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, надавши клопотання про розгляд справи без її участі; свою заяву підтримує та просить задовольнити.

Представники заінтересованих осіб також у судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України через неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27 липня 2017 року (а.с. 9).

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 29 жовтня 2019 року № 5, відомості про батька ОСОБА_3 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 10).

Частиною першою ст. 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Зареєстрованим місцем проживання заявниці ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Департаменту адміністративних послуг ЗМР від 26.02.2021 року (а. с. 15).

Малолітня ОСОБА_2 також зареєстрована за вказаною адресою що підтверджується довідкою Департаменту адміністративних послуг ЗМР від 01.03.2021 року (а.с. 23).

Частиною другою статті 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З наданих заявницею доказів вбачається, що від встановлення факту, який вона просить встановити, в подальшому залежить виникнення особистих прав малолітньої ОСОБА_2 , зокрема для застосування у правовідносинах з іншими державами.

Як роз`яснює пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав.

Суд враховує, що за законодавством України, факт який просить встановити остання, не потребує його підтвердження у судовому порядку, адже у правовідносинах із державою Україна достатньо запису у свідоцтві про народження дитини про те, що відомості про батька записані зі слів матері. Натомість, за законодавством інших держав, зокрема і держави Ізраїль, запис у свідоцтві про народження дитини про батька за ст. 135 СК України, є недостатнім для встановлення факту, який просить встановити заявниця. При цьому, встановлення такого факту тягне за собою правові наслідки для заявниці та її малолітньої доньки за іноземним законодавством, та може бути встановлений в судовому порядку (за правилами окремого провадження).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 135 СК України, ст.ст. 293, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є єдиним законним представником та опікуном своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за заявницею ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Є.С. Боєв

09.03.21