Справа № 665/2039/18
Провадження №4-с/485/3/21
Ухвала

іменем України

16 березня 2021 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Соловйова О.В.,

секретар судового засідання Забаровська С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка скаргу ОСОБА_1 , суб"єкт оскарження - Снігурівський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач - Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк", на дії головного державного виконавця Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

встановив:

04 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Плохотнік Ю.В.

Скаргу обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебувало виконавче провадження № 61086016 відкрите 28 січня 2020 року на підставі виконавчого листа № 2/485/407/19 виданого Снігурівським районним судом Миколаївської області 19 вересня 2019 року про стягнення з неї на користь АТ КБ "ПриватБанк" боргу в сумі 11372,33 грн. 26 лютого 2021 року вона дізналася про те, що на її розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 відкритому в АТ "Ощадбанк", на який вона отримує соціальні допомоги, а саме допомогу при народженні дитини та допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім"ях, накладено арешт. Того ж дня вона звернулася до Снігурівського РВ ДВС з вимогою про зняття арешту з вказаного рахунку та надання копій постанов про арешт коштів боржника та відкриття виконавчого провадження, оскільки жодних постанов від відділу ДВС вона не отримувала. 04 березня 2021 року нею отримано відповідь відділу ДВС про відмову у знятті арешту з рахунку, на який зараховується соціальна допомога та зазначено, що арешт може бути знятий за рішенням суду.

Вважає, що такими діями державний виконавець порушив її права, а тому просила суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Плохотнік Ю.В. у частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_1 відкритому в АТ "Ощадбанк" та є її державною соціальною допомогою на дітей і зобов`язати зняти арешт з вказаного рахунку.

У судове засідання учасники процесу не з`явилися; про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

Заявниця подала суду заяву про слухання справи в її відсутність, просила про задоволення скарги.

Від представника Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Плохотнік Ю.В. надійшла заява про розгляд скарги у її відсутність, проти задоволення скарги заперечень не мала.

Стягувач про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Судом ухвалено про розгляд скарги у відсутність учасників справи.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали цивільної справи № 665/2039/18 (провадження № 2/485/407/19), виконавчого провадження № 61086016, вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебувало виконавче провадження № 61086016 з виконання виконавчого листа № 2/485/407/19, виданого 19 вересня 2019 року на підставі рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19 серпня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором в сумі 11372,33 грн та 799,14 грн судового збору.

Виконавче провадження № 61086016 відкрито постановою начальника районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Танковської Ю.В. від 28 січня 2020 року.

В наступному, головними державними виконавцями Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 30 січня 2020 року ОСОБА_2 та 30 вересня 2020 року ОСОБА_3 винесені постанови про арешт коштів боржника, якими накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику.

На виконання наведених постанов арешт накладено в тому числі на грошові кошти боржника на картковому рахунку № НОМЕР_1 відкритому в АТ "Ощадбанк".

Як вбачається з довідки начальника відділу призначення та виплати державних допомог, пільг та субсидій УСЗН Баштанської райдержадміністрації Миколаївської області Шангар Т. від 26.02.2021 р. за вих. № 03/01-07/0244, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та їй відповідно до ЗУ "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" призначена та виплачується допомога при народженні дитини з 01.06.2020 року по теперішній час та відповідно до постанови КМУ "Деякі питання надання соціальної підтримки багатодітним сім"ям" призначена та виплачується допомога на дітей, які виховуються у багатодітних сім"ях з 01.07.2020 року по теперішній час. Виплата допомог здійснюється через АТ "Ощадбанк" на рахунок № НОМЕР_1 .

Постановою головного державного виконавця Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Науменко Ю.В. від 18 грудня 2020 року вище зазначений виконавчий лист № 2/485/407/19 повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження", за відсутності у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення.

26 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Снігурівського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з заявою про надання документів виконавчого провадження та зняття арешту з рахунку, на який вона отримує державну соціальну допомогу на дітей.

Листом від 03 березня 2021 року Снігурівський РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) направив на адресу ОСОБА_1 постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про арешт коштів боржника та постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, а також роз`яснив, що у зв"язку з тим, що на момент її звернення виконавче провадження є завершеним, відсутні підстави для вчинення будь-яких виконавчих дій та арешт може бути знятий за рішенням суду.

Постанови про арешт коштів скаржниця отримала 04 березня 2021 року.

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Виходячи з правового аналізу наведених норм права вбачається, що під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах.

При цьому стаття 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Відповідно до п.п. 6 та 10 ч. 1 ст. 73 ЗУ "Про виконавче провадження", стягнення не може бути звернено на такі виплати: одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом.

З наведеного вище стає очевидним, що стягнення на підставі постанов головних державних виконавців Снігурівського районного відділу ДВС було звернене на кошти, які є державною соціальною допомогою на дітей ОСОБА_1 .

Разом із тим суд враховує, що згідно ч. 2 ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону, а частиною 4 ст. 59 даного закону передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Однак таких повідомлень від банку державному виконавцю не надходило, а останній не міг знати про цільове використання коштів на вказаному рахунку.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що дії головних державних виконавців Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби в частині накладення арешту на грошові кошти у виконавчому провадженні № 61086016, в тому числі що містяться на рахунку № НОМЕР_1 , не можуть вважатися неправомірними, оскільки останні були проведені в рамках примусового виконання судового рішення, та на виконання вимог ч. 2 ст. 48 ЗУ "Про виконавче провадження", тим більше, що вказаною постановою накладається арешт не на конкретний рахунок скаржниці, а на всі рахунки останньої, а про існування цільового призначення такого рахунку державний виконавець належним чином повідомлений не був, тому скарга у вказаній частині задоволенню не підлягає.

Разом із тим нормами чинного законодавства чітко вказана заборона на звернення стягнення коштів, які надані особі, як державна соціальна допомога на дітей.

Верховний Суд в постанові від 14.03.2018 року у справі № 682/690/16-ц зазначив, що кошти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, чи є власністю дитини, однак ці грошові кошти мають цільове призначення виключно в інтересах дитини, тому на них не може бути звернено стягнення.

Накладення арешту на рахунок боржника № НОМЕР_1 відкритий у АТ "Ощадбанк", який використовується ОСОБА_1 для отримання державної соціальної допомоги на дітей, суперечить вимогам ст. 73 ЗУ "Про виконавче провадження".

При цьому, як встановлено судом, наразі виконавчий документ повернуто стягувачу за відсутності у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, тобто виконавче провадження завершене, у зв"язку з чим державний виконавець позбавлений права вчинення будь-яких виконавчих дій.

Згідно з частиною 5 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи викладене, скарга ОСОБА_1 , в частині зняття арешту з рахунку № НОМЕР_1 відкритому у АТ "Ощадбанк", є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений постановами державних виконавців Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 30 січня 2020 року та 30 вересня 2020 року в рамках виконавчого провадження № 61086016 з примусового виконання виконавчого листа № 2/485/407/19 виданого Снігурівським районним судом Миколаївської області 19 вересня 2019 року, з рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ "Ощадбанк" на ім`я ОСОБА_1 .

У задоволенні решти заявлених вимог - відмовити.

Після набрання ухвали законної сили її копію направити до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Дата складання ухвали 16.03.2021 року.

Суддя О.В. Соловйов