Справа № 522/4023/21
Провадження № 2/522/5823/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Панька Михайла Михайловича про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Єгора Олексійовича, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни, про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акта державного виконавця, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання протиправним і скасування рішення і записів про реєстрацію права власності та визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Є. О., Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Т. А., про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акта державного виконавця, свідоцтва про право власності, визнання протиправним і скасування рішення і записів про реєстрацію права власності та визнання права власності.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд накласти арешт на нерухоме майно двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 50, 6 кв. м.; заборонити будь-яким особам, у тому числі будь-яким державним реєстраторам та нотаріусам, вчиняти будь-які дії, в тому числі будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна - двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 50, 6 кв. м.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що 21 вересня 2020 року, у процесі здійснення виконавчих дій по виконанню рішення Приморського районного суду м. Одеси у справі № 2-5446/10 від 10 серпня 2010 року, було проведено електронні торги з реалізації належної позивачу двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 50, 6 кв. м., за результатом яких переможцем торгів був визнаний ОСОБА_2 з ціновою пропозицією 564 281 грн. Приватним виконавцем було складено акт про проведені електронні торги. 12 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т. А. на підставі свідоцтва серії НМВ № 386771 від 12 жовтня 2020 року було зареєстровано право власності на указане нерухоме майно за ОСОБА_2 . Вважає, що зазначені електронні торги були проведені з порушенням порядку їх проведення, що призвело до порушення прав і законних інтересів позивача як власника реалізованого майна та боржника у виконавчому провадженні. Вказує, що попередні дії відповідачів (відкриття виконавчого провадження, проведення торгів, проведення оцінки спірного майна тощо відбувалися без повідомлення позивача) дають підстави вважати, що існує реальна загроза здійснення маніпуляцій з майном, що призведе до відчуження майна на користь інших осіб. Невжиття заходів забезпечення позову, з огляду на предмет спору, може призвести до переходу права власності на об`єкт нерухомого майна до інших осіб, що унеможливить виконання рішення суду у випадку задоволення позову та потребуватиме додаткових зусиль і витрат від заявника для фактичного виконання такого рішення, та матиме наслідком порушення балансу інтересів сторін.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 березня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не здійснює розгляд справи по суті, а лише вирішує питання забезпечення можливості виконання рішення суду по суті в разі задоволення позову.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При оцінці зазначеної співмірності, слід ураховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Як слідує з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсними електронних торгів з реалізації нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 50, 6 кв. м., проведені 21 вересня 2020 року; визнання недійсним протоколу № 503091 проведення електронних торгів від 21 вересня 2020 року; визнання недійсним акта державного виконавця про проведені електронні торги від 02 жовтня 2020 року; визнання недійсним свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 12 жовтня 2020 року, видане приватним нотаріусом Дімітровою Т. А. на ім1я ОСОБА_2 ; визнання протиправним і скасування рішення і записів про реєстрацію права власності індексний номер: 54539670 від 12 жовтня 2020 року та визнання права власності нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 50, 6 кв. м.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, станом на 04 березня 2021 року, за відповідачем ОСОБА_3 зареєстровано право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Підставою для державної реєстрації права власності є свідоцтво, серія та номер: 2380, видане 12 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т. А.

Враховуючи наявність між сторонами спору, суд вважає за необхідне заяву позивача про забезпечення позову в частині накладення арешту на нерухоме майно задовольнити та накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки відповідач як власник майна може скористатися своїм правом на розпорядження майном, тоді, в разі прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог, невжиття заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим його виконання. Крім того, зміна власника майна може мати наслідком необхідність залучення до участі у справі нових учасників. Такий вид забезпечення позову є співмірним із позовними вимогами, які заявник виклав у позовній заяві.

Разом з тим, що стосується вимог заяви про застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам, у тому числі будь-яким державним реєстраторам та нотаріусам, вчиняти будь-які дії, в тому числі будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна - двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 50, 6 кв. м., суд зазначає наступне.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи слідує, що реалізація нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 50, 6 кв. м., була здійснена на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2010 року у справі № 2-5446/10.

Згідно зі статтю 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Тобто, заборона, зокрема, державним реєстраторам та нотаріусам вчиняти будь-які дії, в тому числі будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, на яке було звернуто стягнення в ході виконавчого провадження та яке вже було реалізовано з прилюдних торгів фактично може призвести до зупинення виконання судового рішення.

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, позивач звернувся в суд з позовом про визнання недійсними проведених електронних торгів, за результатами яких право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 .

Отже, в цій частині заява не підлягає задоволенню, оскільки накладення арешту на нерухоме майно є достатнім заходом щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача.

На підставі викладеного, ураховуючи предмет позову, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню частково шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

Керуючись ст. ст. 149-154, 157 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

1.Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Панька Михайла Михайловича про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Єгора Олексійовича, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни, про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акта державного виконавця, свідоцтва про право власності, визнання протиправним і скасування рішення і записів про реєстрацію права власності та визнання права власності задовольнити частково.

2.Накласти арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 50, 6 кв. м.

3.У задоволенні вимог заяви про заборону будь-яким особам, у тому числі будь-яким державним реєстраторам та нотаріусам, вчиняти будь-які дії, в тому числі будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна двокімнатної квартири, загальною площею 50,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 відмовити.

4.Ухвала підлягає негайному виконанню.

5.Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

6.Примірник ухвали про забезпечення позову для виконання надіслати Управлінню державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6).

7.Копію ухвали направити іншим учасникам справи до відома.

8.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Глибочицька буд. 40Х

Відповідач: Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шипков Єгор Олексійович, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Асташкіна буд. 21, оф. 1

Відповідач: Державне підприємство «СЕТАМ», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-б

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3

Третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дімітрова Тетяна Андріївна, місцезнаходження: м. Одеса, пр-т. Шевченка, буд. 29 А, оф. 14.

Суддя Т. Ю. Федчишена