Справа №333/3613/20
Провадження №2/333/276/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2021 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
судді Круглікової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
про визнання припиненими трудові відносини та виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про позивача як виконуючого обов`язки директора державного підприємства,
ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Міністерства розвитку громад та територій України про визнання припиненими трудові відносини та виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про позивача, як виконуючого обов`язки директора державного підприємства. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач у справі є засновником державного підприємства «Державний проектний інститут Запоріжцивільпроект». На підставі наказу Міністерства від 15.05.2018 року №138К/ОС ОСОБА_1 призначено виконуючим обов`язки директора ДП «Державний проектний інститут Запоріжцивільпроект». Згідно з вказаним наказом, позивач до виконання покладених на нього обов`язки мав приступити з 16.05.2018 року та виконувати до призначення керівника в установленому законодавством порядку. Саме на підставі зазначеного вище наказу була відображена інформація в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в розділі «Відомості про органи управління юридичної особи» про ОСОБА_1 як виконуючого обов`язків директора державного підприємства «Державний проектний інститут Запоріжцивільпроект». Фактично з 16.05.2018 року та по теперішній час позивач з об`єктивної причини, що полягає у бездіяльності Міністерства, як засновника, фактично не приступив до виконання обов`язків керівника державного підприємства. При цьому, будь-якої оплати праці, оплати офіційних платежів не здійснювалось з моменту видачі наказу та внесення даних в ЄДРПОУ та по сьогоднішній день. Зазначені обставини у сукупності свідчать про те, що трудові відносини між сторонами у справі фактично були припинені, у зв`язку з відсутністю повноважень у позивача виконувати дії та нести відповідальність як виконавчого органу державного підприємства через бездіяльність Міністерства. Наявність дійсної інформації в офіційних реєстрах породжує для позивача ряд негативних наслідків та порушує його трудові, соціальні та особисті права. ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідача з заявою про звільнення, однак, станом на час звернення до суду рішення про звільнення позивача відповідачем не прийнято. З цих підстав, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установлений судом строк надав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КЗпП України, право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою.
Частиною 1 ст. 3 КЗпП України визначено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України вільний вибір виду діяльності (ст. 5-1 КЗпП України).
Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим при укладенні контракту.
Судом встановлено, що, відповідно до п. 1.2 статуту державного підприємства «Державний проектний інститут Запоріжцивільпроект», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 11.05.2012 року №224, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.04.2007 року №233-р, державне підприємство «Державний проектний інститут Запоріжцивільпроект» віднесено до сфери управління Міністерства регіонального розвитку та будівництва України (а.с. 54-62).
02.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до державного секретаря Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України з заявою про призначення на посаду виконуючого обов`язків директора державного підприємства «Державний проектний інститут Запоріжцивільпроект», з 16.05.2018 року до призначення керівника у встановленому законодавством порядку (а.с. 65).
Відповідно до змісту доповідної записки від 02.05.2018 року №9/21-173-18, адресованої державному секретарю Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, внесено пропозицію, з метою забезпечення належного функціонування підприємства, призначити ОСОБА_1 виконуючим обов`язків директора державного підприємства «Державний проектний інститут Запоріжцивільпроект», до призначення керівника у встановленому законодавством порядку (а.с. 66).
Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.05.2018 року №138К/ОС, ОСОБА_1 призначено на посаду виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Державний проектний інститут Запоріжцивільпроект» з 16.05.2018 року, до призначення керівника у встановленому законодавством порядку (а.с. 15).
За змістом витягу з протоколу засідання комісії від 13.07.2018 року № 6, комісією з проведення конкурсного відбору керівників підприємства, установ та організацій, що належать до сфери управління Мінрегіону, та акціонерних товариств, повноваження з управління корпоративними правами держави, щодо яких здійснює Мінрегіон під час визначення переможця конкурсного відбору на посаду директора державного підприємства «Державний проектний інститут Запоріжцивільпроект» відхилено кандидатуру ОСОБА_1 , оскільки конкурсна пропозиція не відповідає статутній діяльності, не містить проекту стратегічного плану розвитку підприємства, не містить планів реформування підприємства, а також заходів поліпшення фінансових показників, у зв`язку з чим оголошено проведення повторного конкурсного відбору на посаду директора державного підприємства «Державний проектний інститут Запоріжцивільпроект» (а.с. 13-14).
Факт оголошення повторного конкурсного відбору на посаду директора державного підприємства «Державний проектний інститут Запоріжцивільпроект» підтверджується наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 19.12.2019 року №319 (а.с. 68) та роздруківкою з офіційного веб-сайту Міністерства (а.с. 70-73).
Із змісту Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань слідує, що станом на 11.11.2019 р., керівником (виконуючим обов`язки) державного підприємства «Державний проектний інститут Запоріжцивільпроект» є ОСОБА_1 .
Таким чином, наведені вище докази свідчать, що між ОСОБА_1 та державним підприємством «Державний проектний інститут Запоріжцивільпроект» з 16.05.2018 р. склались трудові відносини на підставі наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.05.2018 року №138К/ОС.
Доказів протилежного матеріали справи №333/3613/20 не містять та визнано відповідачем у своєму відзиві на позовну заяву від 08.09.2020 року №8/8.4-195-20, який надійшов на адресу суду 11.09.2020 року (а.с. 41-50).
Статтею 38 КЗпП України визначено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні (ч. 1). Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору (ч. 2).
Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 № 14-рп/2004, від 16.10.2007 № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.
Як свідчить заяви від 05.03.2019 р. за підписом ОСОБА_1 , з метою реалізації свого права, передбаченого ст. 43 Конституції України, 17.08.2018 року ОСОБА_1 через відділення «Нова пошта» направив лист на адресу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, в якому містилась заява останнього про звільнення з займаної посади з 01.09.2018 року за згодою сторін.
Вбачається, що заявою від 05.03.2019 року ОСОБА_1 повторно направив на адресу т.в.о. державного секретаря Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України заяву про звільнення з 01.09.2018 року з проханням надіслати на адресу позивача наказ про звільнення з посади виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Державний проектний інститут Запоріжцивільпроект» (а.с. 17).
Факт направлення позивачем зазначеного вище листа підтверджується описом вкладення до цінного листу та квитанцією ЗД ПАТ «УКРПОШТА» від 11.03.2019 року (а.с. 18).
Доказів направлення вказаного вище листу б/н б/д на адресу ОСОБА_1 відповідачем до матеріалів справи не надано.
Враховуючи не підписання відповідачем наказу про звільнення ОСОБА_1 з посади виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Державний проектний інститут Запоріжцивільпроект», позивач 18.12.2019 року надіслав на адресу Міністерства розвитку громад та територій України заяву про звільнення з посади виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Державний проектний інститут Запоріжцивільпроект» за власним бажанням (а.с. 20) та лист з проханням надіслати на адресу позивача наказ про звільнення з посади виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Державний проектний інститут Запоріжцивільпроект» та подати документи на зміну відомостей про керівника до державного реєстратора для внесення змін в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 19).
За результатами розгляду заяви позивача від 18.12.2019 року з Міністерства розвитку громад та територій України на адресу ОСОБА_1 надійшов лист від 15.01.2020 року №7/23/668-20 з пропозицією подати відповідну заяву на ім`я Міністра розвитку громад та територій України Бабак А.В. (а.с. 76-77).
З цих підстав, ОСОБА_1 звернувся до Державної служби України з питань праці зі скаргою від 18.02.2020 року на бездіяльність Міністерства розвитку громад та територій України (а.с. 22-24).
За результатами розгляду скарги позивача від 18.02.2020 року, листом від 16.03.2020 року №4.3/2-Ч-1100-1510 Головне управління Держпраці у Київській області зобов`язано Міністерство розвитку громад та територій України невідкладно вжити заходів щодо усунення можливого порушення чинного трудового законодавства відносно ОСОБА_1 та надати до 25.03.2020 року Головному управлінню Держпраці у Київській області копії підтверджуючих документів (а.с. 25-26).
Своїм листом від 17.04.2020 року №7/23/6571-20 Міністерство розвитку громад та територій України повідомило Головному управлінню Держпраці у Київській області про відсутність в діях останнього порушень чинного трудового законодавства України (а.с. 85-87).
З огляду на викладене, враховуючи відсутність наказу відповідача про звільнення позивача з займаної посади, ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою від 09.07.2020 року та з листом з проханням надіслати на адресу позивача наказ про звільнення з посади виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Державний проектний інститут Запоріжцивільпроект» та подати документи на зміну відомостей про керівника до державного реєстратора для внесення змін в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців до керівника Міністерства розвитку громад та територій України (а.с. 78-79).
З огляду на викладені вище обставини справи, розглянувши позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання припиненими трудових відносини між ОСОБА_1 та державним підприємством «Державний проектний інститут Запоріжцивільпроект» щодо виконання обов`язків виконуючого обов`язків директора державного підприємства «Державний проектний інститут Запоріжцивільпроект», дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, враховуючи відсутність станом на час розгляду справи по суті наказу про звільнення позивача з займаної посади, суд дійшов висновку про порушення відповідачем, передбачених ст. 43 Конституції України, ст. 2 КЗпП України, прав ОСОБА_1 на вільний вибір професії, роду занять і роботи. У зв`язку з чим, позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.
При розгляді позовних вимог ОСОБА_1 в частині виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу «Відомості про органи управління юридичної особи» відомості про ОСОБА_1 як виконуючого обов`язків директора державного підприємства «Державний проектний інститут Запоріжцивільпроект», суд виходить з наступного.
Так, згідно з п.п. 1,2,7,9 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», державна реєстрація базується на таких основних принципах обов`язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі; публічності державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та документів, що стали підставою для її проведення; об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі; відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.
Пунктом 13 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб відомості про керівника юридичної особи.
Для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, крім змін до відомостей, передбачених частиною п`ятою цієї статті, подаються такі документи, зокрема, заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі (п. 1 ч. 1 ст. 17 зазначеного вище Закону).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації.
Як встановлено судом, позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою подати документи на зміну відомостей про керівника до державного реєстратора для внесення змін в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Станом на час розгляду справи по суті, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт подання відповідачем відповідних документів та виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу «Відомості про органи управління юридичної особи» відомості про ОСОБА_1 як виконуючого обов`язків директора державного підприємства «Державний проектний інститут Запоріжцивільпроект».
З огляду на викладене, враховуючи, що судом задоволено позовну вимогу ОСОБА_1 про визнання припиненими трудових відносини між останнім та державним підприємством «Державний проектний інститут Запоріжцивільпроект» щодо виконання обов`язків виконуючого обов`язків директора державного підприємства «Державний проектний інститут Запоріжцивільпроект», суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу «Відомості про органи управління юридичної особи» відомості про нього як виконуючого обов`язків директора державного підприємства «Державний проектний інститут Запоріжцивільпроект» є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами. У зв`язку з чим, задовольняються судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 840,80 грн. судом покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст. 141, 223, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-
Повне рішення складено 17.03.2021 р.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова