УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/875/21

Номер провадження 4-с/495/13/2021

16 березня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Чеботарьовій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському справу за скаргою Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт» на дії державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),-

ВСТАНОВИВ:

Представник Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт» звернувся 12 лютого 2021 року до суду зі скаргою на дії державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Свою скаргу представник Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт» обґрунтовує тим, що підставі виконавчого листа №495/4716/20 від 17.12.2020 року, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було відкрито виконавче провадження ВП №64200188 від 21.01.2021 року, проте як зазначає представник скаржника, в постанові державного виконавця вбачається описка, а саме зазначено, стягнути з Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в розмірі 37782,50 грн., заробітну плату за час затримки розрахунку в розмір 51904,80 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1100,00 грн.

В пункті 3 оскаржуваної постанови зазначено: "Стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмір 9078,73 грн.", враховуючи той факт, що постанову було винесено державним виконавцем, в цьому пункті, як зазначає представник скаржника теж вбачаться описка.

Наступна оскаржувану постанову було винесено 26.01.2021 року (ВП №64252615) старшим державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Березнюк А.В., щодо стягнення з Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт» на користь держави судового збору у розмірі 840,80 грн.

Оскільки, як зазначає представник скаржника, Державне підприємство «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт» на даний час перебуває у стадії приватизації, беручи до уваги ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», всі виконавчі провадження повинні бути зупинені. Окрім того, Державне підприємство «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт» станом на 20.10.2019 року було включено до Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації». У відповідності до п.3 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону, забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами. Тому, на думку представника скаржника, дії державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Березнюк А.В., є неправомірними, оскільки вона повинна була повернути виконавчі листи стягувачу, тому представник скаржника просить визнати дії державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Березнюк А.В неправомірними щодо винесення постанов відкриття виконавчого провадження ВП №64200188 від 21.01.2021 року та ВП №64252615 від 26.01.2021 року та скасувати ці постанови.

В судовому засіданні представник скаржника Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт» свою скаргу підтримала, просила її задовольнити.

В судове засідання представник Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не з`явився, проте надав заяву та заперечення, згідно яких просив розглядати справу у його відсутність, відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі, оскільки дії державного виконавця є правомірними з огляду на наступне.

З 2019 року на виконанні у Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) знаходиться зведене виконавче провадження №60451723 з примусового виконання виконавчих документів боржником яких виступає Державне підприємство «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт». Станом на теперішній час до зазначеного вище зведеного виконавчого провадження входить 47 виконавчих проваджень на суму боргу 19350273,53 грн.

06.10.2020 року виконавчі провадження, які входять до складу зведеного виконавчого провадження №60451723 зупинені у відповідності до вимог п.12 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: боржника включено до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації. Оскаржувані представником постанови були відкриті на підставі виданих судом виконавчих листів та заяв стягувачів, потім ці виконавчі провадження ВП №64200188 та ВП №64252615 були приєднані до зведеного виконавчого провадження ВП№60451723. Станом на теперішній час вони зупинені з зазначених вище підстав.

Дослідивши матеріали скарги, надані докази та пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків.

Так, на виконанні у Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з 2019 року знаходиться зведене виконавче провадження №60451723 з примусового виконання виконавчих документів боржником яких виступає Державне підприємство «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт». Станом на теперішній час до зазначеного вище зведеного виконавчого провадження входить 47 виконавчих проваджень на суму боргу 19350273,53 грн.

Одночасно у межах зведеного виконавчого провадження накладено арешт на майно боржника, що підтверджується відповідною постановою ВП №58011164 від 25.02.2019 року та постановою ВП №60439821 від 29.10.2019 року у межах звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, як це передбачено чинним законодавством.

21.01.2021 року на підставі заяви стягувача ОСОБА_1 та оригіналу виконавчого листа №495/4716/20, виданого 17.12.2020 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в розмірі 37782,50 грн., заробітну плату за час затримки розрахунку в розмірі 51904,80 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1100,00 грн., у порядку ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження №64200188. Дане виконавче провадження було приєднано до зведеного виконавчого провадження №60451723 та 22.01.2021 року зупинено, про що винесена відповідна постанова.

26.01.2021 року на підставі заяви Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області та оригіналу виконавчого листа №495/1045/20, виданого 15.01.2021 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт» на користь держави судового збору у розмірі 840,80 грн. у порядку ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження №64252615. Дане виконавче провадження було приєднано до зведеного виконавчого провадження №60451723 та 26.01.2021 року зупинено, про що винесена відповідна постанова.

Відповідно до Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», який втратив чинність на підставі Закону № 145-IX від 02.10.2019 року, Білгород-Дністровський морський торгівельний порт був включений до переліку об`єктів державної власності, що не підлягають приватизації.

Згідно п.3 Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації»», забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання

У п. 9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», Reports 1997II, п. 40; рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, п. 34, ECHR 2002III, та рішення від 06 березня 2003 року у справі «Ясюнієне проти Литви», заява № 41510/98, п. 27).

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі «Фуклев проти України», заява № 71186/01, п. 84).

Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Частиною 1 ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як передбачено ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

На виконання зазначених вище норм чинного законодавства, державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було правомірно винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №64200188 від 21.01.2021 року та ВП №64252615 від 26.01.2021 року, посилання сторони скаржника про те, що в постановах державного виконавця допущені описки не заслуговують на увагу, оскільки є підставою для винесення відповідних процесуальних документів про виправлення описки і не є підставою для скасування постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Щодо тверджень представника скаржника Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт», що виконавчі документи повинні були бути повернуті стягувачу, оскільки скаржник Державне підприємство «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт» на даний час перебуває у стадії приватизації, суд зазначає наступне.

Згідно частин 1, 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; 10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"; 11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру. Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

Отже, підстави для повернення виконавчого документа стягувачу чітко визначені діючим законодавством та зазначений перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувачу розширенному тлумаченню не підлягає. Тому на час отримання державним виконавцем від стягувачів виконавчих документів у державного виконавця були відсутні підстави, передбачені діючим законодавством для повернення виконавчого документа стягувачу.

Одночасно суд зазначає, що на підставі п.12 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Оскільки Державне підприємство «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт» на даний час перебуває у стадії приватизації, державним виконавцем правомірно було зупинено зведене виконавче провадження щодо боржника, станом на теперішній час виконавчі дії не здійснюються.

Статтею ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.477 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено її права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до обґрунтованого висновку, що дії державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо винесення оскаржуваних постанов про відкриття виконавчого провадження відповідають вимогам чинного законодавства, були здійснені правомірно та у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», а тому скарга Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт» є безпідставною, такою, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства, доводи якої спростовуються матеріалами справи, а отже підстав для її задоволення суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 260-261, 447- 453 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт» на дії державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Повний текст даної ухвали виготовлено та проголошено 19 березня 2021 року об 10 годині 00 хвилин.

Суддя