Справа № 263/4882/21
Провадження № 2/263/1646/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючої судді Хараджа Н.В., при секретарі Зарудній А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.12.2019 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі ј частки зі всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, починаючи з 05.11.2019 року і до повноліття дитини. З 05.11.2019 і до теперішнього часу відповідач не сплачує аліменти на утримання сина, тобто ухиляється від сплати аліментів, ніякої матеріальної допомоги не надає. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду, за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів в сумі 69 302,25 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця від 13.04.2021, наданого Центральним ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Харків). Тому з огляду на положення ч. 1 ст. 196 СК України просить стягнути з відповідача на її користь пеню в розмірі 69 302,25 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 квітня 2021 року по справі призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 31 травня 2021 року підготовче судове засідання закрито на справу призначено до розгляду.

Позивача у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2ст.247ЦПКУкраїни фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом -ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно з рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 листопада 2018 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було розірвано.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 грудня 2019 року з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх доходів відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.11.2019 року і до повноліття дитини.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 13.04.2021 року, складеного державним виконавцем Центрального ВДВС у м. Маріуполь Східного МРУ МЮ (м. Харків), розмір заборгованості зі стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку та доходів щомісячно, але неменше 50% прожиткового мінімуму починаючи з 05.11.2019 і до повноліття, за період з листопада 2019 року по березень 2021 року розмір заборгованості по сплаті аліментів складає 69 302,25 грн.

Згідно з ч.1ст.8 Закону України "Про охорону дитинства"кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 12 даного Закону передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч.1,2 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками,одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені,але не більше 100відсотків заборгованості. Уразі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду,заходів,передбачених частиною чотирнадцятою статті 71Закону України "Про виконавче провадження",максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання,передбачених частиною чотирнадцятою статті71Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Визначаючи розмір неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує Правову позицію Верховного Суду в справі 362/4462/16 від 20.07.2020 року, за якою Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі N 333/6020/16-ц (провадження N 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі N 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі N 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі N 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі N 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Судом встановлено, що відповідач за період з 01.12.2019 року по 01.04.2021 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 69 302,25 грн., зазначене підтверджується довідкою державного виконавця про про обрахунок заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів та не спростовано стороною відповідача.

Позивачкою надано суду обрахунок розміру пені за заборгованістю по сплаті аліментам, який був перевірений судом, та відповідає нормам чинного законодавства та правовій позиції Верховного Суду.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідачем не у повному обсязі сплачувалися аліменти на утримання неповнолітнього сина, враховуючи суми щомісячної заборгованості та перевіривши вищезазначений розрахунок, суд дійшов висновку, що неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з 05.11.2019 року по 01.04.2021 року складає 163 599,81 грн.

Оскільки розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, то з відповідача слід стягнути суму пені, рівнозначну розміру заборгованості, тобто з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 69 302,25 грн.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.141 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.1ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок, від сплати якого позивачка звільнена при пред`явленні позову.

На підставі ст.ст. 155, 180, 182, 192, 195, 196 СК України, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-83, 141, 200, 206, 263-265, 280-283, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.12.2019 року по 01.04.2021 року у сумі 69302,25 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір на користь держави в сумі 908 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя: Н.В.Хараджа