Справа №442/8958/21
Провадження №2/442/1768/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді Медведика Л.О.,

за участю секретаря Далявської Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Тунський Андрій Романович до ТзОВ «Фінансова компанія управління Активами», за участю третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 14054 від 28.12.2019 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олегом Миколайовичем про стягнення з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління Активами» 6215,87 гривень та стягнути з відповідача судові витрати.

Вказує на те, що Дрогобицьким ВДВС Західного МРУЮ було відкрито виконавче провадження про стягнення з неї в користь відповідача заборгованості в розмірі 6215,87 гривень на підставі виконавчого напису, що виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович 28 грудня 2019 року за № 14054. Відповідного виконавчого напису вона не отримувала, будь-яких фінансових зобов`язань перед відповідачем у неї не має, ніколи не отримувала жодних вимог від відповідача. Про існування виконавчого напису дізналась лише в порядку ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Вважає, що даний виконавчий напис виконаний без достатніх правових підстав, тому просить його скасувати.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності позивача та представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі і просять задоволити.

Представник відповідача ТзОВ «Фінансова компанія управління Активами» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату час та місце розгляду справи. Відзиву на позов суду не надав. За таких обставин суд ухвалив продовжити розгляд справи за його відсутнсті.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Р.М. в судове засідання не з`явився.

Дослідивши письмові докази, долучені до позову, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 28 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем виданийвиконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління Активами» 6215,87 гривень.

13 жовтня 2021 року, державним виконавцем Дрогобицького ВДВС Західного МРУЮ (м.Львів) було відкрито виконавче провадження № 67112775 на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. 28 грудня 2019 року за № 14054, про стягнення з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління Активами» заборгованості в сумі 6215,87 гривень.

За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно із ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус має право вчинити виконавчий напис лише в разі безспірності заборгованості та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Пунктами 3.1, 3.2 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012

Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.

Зі змісту спірного виконавчого напису вбачається, що він виданий за період з 29.07.2014 року до 18.12.2019 року. Відтак, нотаріусом вчинено виконавчий напис без дотримання положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки на момент вчинення виконавчого напису минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги.

Крім того слід зазначити, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, і беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, нотаріус повинен упевнитись в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Саме таку правову позицію виловив Верховний суд України в постанові від 20.05.2015 року (справа №6-158цс15).

Позивач зазначає, що жодних вимог не отримувала, а відповідачем протилежного не доведено.

Даний виконавчий напис вчинено з порушеннями норм ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», підпункт 3.1. пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зазначена у виконавчому написі сума грошових вимог розрахована неправильно; сума грошових вимог не є безспірною, відповідачем не було подано нотаріусу документи, визначені п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів), а тому виконавчий напис має бути визнано таким, що не підлягає виконанню. На момент вчинення оспорюваного виконавчого напису норма законодавства, яка дозволяла вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам на підставі кредитних договорів в простій письмовій формі, була визнана судом нечинною.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, не було враховано обставин, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи за кредитними договорами, укладеними у простій письмовій формі, вже нечинні і повинен був відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління Активами» у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат».

Зважаючи на те, сам виконавчий напис містить вказівку на те, що його вчинено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», дає підстави стверджувати, що Кредитний договір, не входить до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та не може підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем.

Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 березня 2020 року по справі № 757/24703/18-ц.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до будь-якого іншого кредитного договору.

Твердження позивача про те, що остання ніколи не укладала нотаріально посвідчених кредитних договорів, відповідачем не спростовані.

Враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги вставлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що даний виконавчий напис суперечить вимогам чинного законодавства, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись із даним позовом, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн. та понесено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1300,00 грн., що підтверджується оригіналами квитанцій, наявними в матеріалах справи.

Виходячи із положення ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, а також враховуючи те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача сплачений останньою судовий збір у розмірі 908,00 грн.та 1300,00 грн витрат на правничу допомогу.

Враховуючи наведене, керуючись ст.12,13,80,89,223,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича за № 14054 від 28 грудня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія управління Активами» 6215,87 грн таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ТзОВ «Фінансова компанія управління Активами» на користь ОСОБА_1 908,00 грн судового збору та 1300 грн витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

Суддя Медведик Л.О.