ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6895/20
Провадження № 2/210/515/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"04" березня 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Чайкіної О.В.,

за участі секретаря судового засідання: Кубаєвої В.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований: АДРЕСА_2 ; фактично мешкає: АДРЕСА_3 ) про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду 14 грудня 2020 з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що має двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком її дітей є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 11 грудня 2019 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №210/5872/19 за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було видано судовий наказ про стягнення на користь ОСОБА_1 на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 10.10.2019 року і до повноліття дітей. Оскільки зміна способу стягнення аліментів здійснюється лише за рішенням суду, тому позивач вимушена звернутись з таким позовом до суду та просить суд змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь Позивача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 3500,00 грн. на кожну дитину.

В судовому засіданні Позивач просила суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі, повідомила суду, що на теперішній час аліменти Відповідачем сплачуються в відсотковій формі, участі у вихованні дітей не приймає, за дітей не хвилюється та не переймається.

Відповідач в судовому засіданні повідомив, що відзив на позовну заяву не подавав, просив суд долучити та врахувати довідки з місця роботи про розмір його заробітної плати. З позовною заявою не згоден, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Щодо зміни способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком, а ОСОБА_1 матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 відповідно, видані Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 8, 10).

З матеріалів справи слідує, що сторони по справі проживають окремо.Зокрема, Відповідач не заперечує того факту, що діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні.

Судом також встановлено, що 11 грудня 2019 року ухвалено судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімум для дитини відповідно віку щомісяця, починаючи з дня подання заяви, тобто з 10 жовтня 2019 року і до повноліття дітей.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частини третьої цієї статті сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною другою статті 182 СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідачем представлено суду довідку з місця роботи, відповідно до якої він дійсно працює на ТОВ «ІНКОМСТІЛ ЛТД» з 10.10.2012 року за основним місцем роботи та займає посаду директора підприємства, посадовий оклад становить 6600,00 грн. та відповідно наполягає на тому, що сплачує аліменти у достатньому розмірі, а саме у вересні 2020 року у розмірі 3018,00 грн., у жовтні 2020 року 3018,00 грн., у листопаді 2020 року 1859,00 грн., у грудні 2020 року 1859,00 грн., у січні 2021 року 1921,00 грн., у лютому 2021 року 1921,00 грн.

Суд вимушений відхилити надану Відповідачем довідку з огляду на те, що, відповідно до виписки по картці Позивача, на картку фактично були перераховані аліменти, за спірний період, у розмірі з грудня місяця 2019 року по червень 2020 року 1779,00 грн. щомісячно, а в період часу з липня місяця 2020 року по листопад 2020 року 1859,00 грн. щомісячно (а.с. 13).

Отже доводи відповідача про перерахування аліментних зобов`язань у достатньому розмірі не узгоджуються з випискою Позивачки про фактично отримані кошти.

Дослідивши всебічно обставини справи, суд приходить до висновку, що стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 11 грудня 2019 року відбулось у безспірному порядку, без встановлення фактичних обставин справи, без дослідження майнового стану сторін, а саме шляхом ухвалення судового наказу, тому суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим.

З урахуванням наведених вище доводів, а також розміру та динаміки збільшення розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, потреб дітей, суд вважає, що необхідно змінити спосіб стягнення аліментів а також їх розмір до розміру достатнього та необхідного для фізичного, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Що стосується додаткових витрат на утримання дітей, то суд доходить висновку, що згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Так, згідно із частиною другою статті 185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті) (постанова КЦС ВС від 26.06.2018 року, справа № 501/5060/15).

Тому, відносини з приводу цього, повинні бути вирішенні окремою позовною заявою про стягнення додаткових витрат на утримання дітей з дослідженням відповідних доказів.

Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст. 180, 183, 192 Сімейного кодексу України, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. ст. 2, 19, 76-83, 95, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , присуджених до стягнення згідно з судовим наказом Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.12.2019 року, шляхом зміни способу їх присудження.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 (одна тисяча п`ятсот гривень) на кожну дитину, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05 березня 2021 року.

Суддя: О. В. Чайкіна