КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - Кияниці Олесі Вікторівни на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 10 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коболєвої Алли Михайлівни, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» та ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 10 лютого 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, 25 серпня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кияниця О.В. подала апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, зокрема, скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі представник скаржника адвокат Кияниця О.В. порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що з повний текст оскаржуваного рішення був отриманий нею лише 20 серпня 2021 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Кияниці Олесі Вікторівни на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 10 лютого 2021 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків скарги, а саме: надати суду належні докази та вказати інші підстави, які підтверджують поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Ухвала апеляційного суду була направлена ОСОБА_1 за адресою, вказаною в апеляційній скарзі.

23 вересня 2021 року на електронну поштову скриньку Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Кияниці О.В. надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 10 лютого 2021 року.

На виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року представник скаржника зазначає, що 10.02.2021 року вона, Кияниця О.В. , як представник ОСОБА_1 , була присутня в судовому засіданні в суді першої інстанції під час розгляду цивільної справи №761/41168/18 за позовом ОСОБА_1 . Однак, після видалення суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення, представник позивача залишила зал засідань, не була присутня на проголошенні рішення, не отримувала вступну та резолютивну частину. Повного тексту рішення представником позивача також в подальшому отримано не було.

Представник скаржника зазначила також, що рішення Оболонського районного суду міста Києва від 10 лютого 2021 року було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 19 березня 2021 року, що свідчить про порушення судом процесуального строку, встановленого частиною 6 статті 259 ЦПК України.

Зазначені обставини, як вказує представник скаржника, перешкоджали їй у встановлені законодавством строки подати мотивовану та обґрунтовану апеляційну скаргу.

Надаючи оцінку доводам представника апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне провадження, апеляційний суд виходить із такого.

Відповідно до п.п. 1, 2, 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "Олександр Шевченко проти України").

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані."

Отже Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження може бути лише вмотивоване клопотання скаржника, оскільки нормами чинного цивільного процесуального законодавства не передбачено право суду поновлювати такий строку з власної ініціативи.

Враховуючи вищевикладене, наведені адвокатом Кияницею О.В. в заяві про усунення недоліків обставини для поновлення строку на апеляційного оскарження рішення Оболонського районного суду міста Києва від 10 лютого 2021 року, не є поважними.

Так, матеріалами справи підтверджується та не заперечується представником позивача, що 10 лютого 2021 року вона була присутня у судовому засіданні.

Дійсно, повний тест рішення Оболонського районного суду міста Києва від 10 лютого 2021 року згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень оприлюднено 19.03.2021 року.

В той же час, із матеріалів справи вбачається, що в період з 19.03.2021 року по 25 серпня 2021 року (день подання апеляційної скарги), тобто понад 5 місяців, ані позивач ОСОБА_1 , ані її представник Кияниця О.В. до суду першої інстанції із заявами про видачу повного судового рішення не звертались.

Таким чином, представник позивача, об`єктивно усвідомлюючи, що рішення у справі за позовом ОСОБА_1 ухвалене 10 лютого 2021 року, протягом розумного строку до суду першої інстанції за отриманням повного тексту судового рішення не зверталась, інших поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження не зазначила та доказів на їх підтвердження суду не надала.

З огляду на вказане, апеляційний суд вважає, що станом на 27 вересня 2021 року вказані в ухвалі Київського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року недоліки не усунуто, належних доказів, на підтвердження поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження не надано.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки наведені у клопотанні підстави визнані судом неповажними.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - Кияниці Олесі Вікторівни на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 10 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коболєвої Алли Михайлівни, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» та ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Н.В. Ігнатченко