Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Мохова Є.І.

при секретарі - Брідня О.Л..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волноваха Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимирівської селищної ради, про визнання правочину дійсним та визнання права власності на житловий квартиру у порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2020 року ОСОБА_1 звернулася Волноваського районного суду з позовом до відповідача Володимирівської селищної ради, про визнання правочину дійсним та визнання права власності на житловий квартиру у порядку спадкування за заповітом, свої вимоги мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яку позивач приймаю як спадкоємець за заповітом. Спадкове майно, що залишилось, складається із квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу нерухомості від 25.10.2001 року укладеного на товарній біржі «Українська-Донецьк» реєстраційний № 000308, яка на той час мала право засвідчувати договори купівлі продажу нерухомого майна, згідно ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» . 25.10.2001 року зазначений договір купівлі-продажу на квартиру був зареєстрований у бюро технічної документації м.Волноваха за реєстровим № 1206, як того вимагав зазначений договір купівлі-продажу. Правочин обома сторонами був повністю виконаний, ОСОБА_3 передала ОСОБА_2 всі права, та передала ключі від однокімнатної квартири, ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв. Після укладення зазначеного договору спадкодавець використовувала квартиру для постійного проживання, регулярно сплачувала комунальні платежі та утримувала її в належному санітарно - технічному стані до самої смерті. Відповідно заповіту посвідченого секретарем Володимірівської селищної ради 11.01.2018р. за № 5 спадкоємцем всього майна зазначено ОСОБА_4 , що народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Володимирівка Волноваського району. Відповідно свідоцтва про шлюб вона змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». 06.11.2020 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Волноваського району Донецької області, ОСОБА_7 , з заявою про прийняття спадщини, інші спадкоємці за законом або заповітом відсутні. Спадкова справа заведена за №184/2020, але отримати свідоцтво про прийняття спадщини за заповітом на квартиру АДРЕСА_2 неможливо. У поясненні нотаріуса по спадковій справі №184/2020 зазначено, що відповідно до вимог статті 15 діючого на час укладення договору Закону України «Про товарну біржу», угоду було зареєстровано Товарною Біржою «Українська-Донецьк», реєстраційний № 000308. Право власності на придбану за договором квартиру зареєстровано Бюро технічної інвентаризації м.Волновахи (реєстровий №1206 від 25.10.2001 р.). Втім, договір не було посвідчено нотаріально. Згідно діючого законодавства, відповідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Тобто причиною відмови було те, що Договір купівлі продажу нерухомості був посвідчений товарною біржею, що суперечить ст. 227 ЦК України (1963 року), де було зазначено, що договір купівлі - продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідченим, якщо хоча б однією з сторін договору є громадянин. Проте, на час укладення договору купівлі-продажу у жовтні 2001 року ні продавець, ні покупець не знали, що правочин, у відповідності до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України «Про товарну біржу» , відповідно до ст. 15 якого, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. На даний час, згідно діючого законодавства реєстрація вищезазначеного договору купівлі - продажу нерухомості (квартири) не можлива у зв`язку із смертю власника, скористатися своїм правом на спадщину вона не маю можливості, тому вимушена звернутися до суду з даною заявою.

В судове засідання позивач не з`явилася, згідно позовної заяви ОСОБА_1 позов підтримала, просила його задовольнити, вважаючи вимоги законними та обґрунтованими.

Представник відповідача Володимировської селищної ради в судове засідання не з`явився, разом з тим, на адресу суду надійшла заява, в якій селищна рада рада клопотала про можливість судового розгляду без участі представника, рішення просили винести на розсуд суду.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін, за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено:

Згідно Договору купівлі-продажу нерухомості від 25.10.2001 року укладеного на товарній біржі «Українська-Донецьк» реєстраційний № 000308, квартира, за адресою: АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_2 . (а.с.8).

Придбана квартира, у ОСОБА_3 куплена покупцем ОСОБА_2 25.10.2001 року, гроші були одержані продавцем повністю до підписання договору, про що зазначено у даному договорі.(а.с.8).

25.10.2001 року зазначений договір купівлі-продажу на квартиру був зареєстрований у бюро технічної документації м.Волноваха за реєстровим № 1206.(а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.07.2020 року (а.с.9 )

Згідно заповіту посвідченого секретарем Володимірівської селищної ради 11.01.2018р. за № 5 спадкоємцем всього майна зазначено ОСОБА_4 , що народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Володимирівка Волноваського району.(а.с.10 ).

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 від 18.09.2019 року ОСОБА_4 змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».(а.с. 6).

06.11.2020 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Волноваського району Донецької області, ОСОБА_7 , з заявою про прийняття спадщини, заведена спадкова справа за №184/2020.У поясненні нотаріуса по спадковій справі №184/2020 зазначено, що відповідно до вимог статті 15 діючого на час укладення договору Закону України «Про товарну біржу», угоду було зареєстровано Товарною Біржою «Українська-Донецьк», реєстраційний № 000308. Право власності на придбану за договором квартиру зареєстровано Бюро технічної інвентаризації м.Волновахи (реєстровий №1206 від 25.10.2001 р.).Договір не було посвідчено нотаріально. (а.с.14).

З матеріалів позову вбачається, що квартиру спадкодавець придбав на підставі біржового контракту, проте, через необізнаність, не звернувся до уповноважених органів з питання проведення державної реєстрації права власності та отримання правовстановлюючого документу.

В порядку ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч.1 ст. 220 ЦК України).

В порядку ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Приписами ст.ст. 1216-1220 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлюється, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Виходячи зі змісту наведеної норми і відповідно до встановлених у даній справі обставин відсутність реєстрації не може обмежувати права власника, з огляду на що, позивач не може ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу № 1.

Одночасно, у відповідності до змісту статті 386 ЦК України, захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками та правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту правочину, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності.

Правовідносини, які склалися між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі укладеного між ними Договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , мали місце до набрання чинності Цивільним Кодексом України в редакції 2003 року. А тому в даному випадку підлягають застосуванню положення Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 4 ЦК України ( в редакції від 1963 року) - цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі і з угод.

В відповідності до ст. 41 ЦК України( в редакції від 1963 р) «Угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків».

При вчиненні зазначеного правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу житлового будинку, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України в 2001 році.

Правочин виконано сторонами повністю.

На час укладення договору купівлі-продажу у жовтні місяці 2001 року ні продавці, ні покупець не знали, що правочин, у відповідності до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст. 15 якого, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягали.

На даний час, у зв`язку зі смертю сторони договору, його нотаріальне посвідчення є неможливим.

Враховуючи те, що спадщину у вигляді квартири після смерті ОСОБА_2 прийняла її донька, позивач ОСОБА_1 , в судовому засіданні встановлено правомірність звернення її до суду із заявленими вимогами, оскільки про це свідчать письмові докази, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 23, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Володимирівської селищної ради, про визнання правочину дійсним та визнання права власності на житловий квартиру у порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати дійсним, правочин - Договір купівлі-продажу нерухомості - квартири від 25.10.2001 року, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений на Товарній Біржі «Українська-Донецьк» між продавцем, ОСОБА_3 та покупцем, ОСОБА_2 , який зареєстрований у бюро технічної документації м. Волноваха 25.10.2001 року за реєстровим № 1206..

Визнати за ОСОБА_1 право власності, в порядку спадкування за Заповітом на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в Донецький апеляційний суд через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.І.Мохов