Справа № 449/1330/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2021 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

Головуючого-судді: Савчак А.В.,

секретаря судових засідань: Подусівська Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бібрської міської ради Романівського старостинського округу про визнання права власності на нерухоме майно- земельну ділянку (пай), -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: визнати за ним речове право на нерухоме майно - земельну ділянку площею 1,64 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва на території (колишня Романівська сільська рада) Бібрської міської ради Львівської області.

Заяву обґрунтовує тим, що він народився, проживав в с.Романів Перемишлянського району та працював в колгоспі ім. Щорса в с.Романів Перемишлянського району. В 90-х роках минулого століття йому було видано Сертифікат на право на середню земельну частку (пай) серії 2737 №80 від 07.04.1997 року площею 1,64га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території колишньої Романівської сільської ради, тепер Бібрська міська рада. Дану земельну ділянку позивач використовує за цільовим призначення , однак через через хворобу він не переоформив на себе згідно Сертифікату Державний акт про право власності на дану земельну ділянку і через зміни такого законодавства в теперішній час він цього зробити не може. Тому за захистом своїх прав змушений звернутись в суд.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд даної цивільної справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач Бібрська міська рада в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак від представника відповідача надійшла заява про розгляд даної цивільної справи без їхньої участі, заперечень не мають.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти, позов задовольнити з наступних підстав.

Згідно інформації відділу Держгеокадастру у Перемишлянському районі слідує, що Сертифікат на земельну частку (пай)-ділянку серії ЛВ №2737 виданий на ім`я ОСОБА_1 зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Романівській сільській раді №80 від 07.04.1997р. площею 1,64 га.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно з ч. 1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У відповідності з ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірне, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст.190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не оспорює право позивача на земельну ділянку, позовні вимоги сторони визнали, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що в суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання за ним право власності на земельну ділянку площею 1,64 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва на території (колишньої Романівської сільської ради Перемишлянського району) тепер Бібрська міська рада Львівської області.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею1,64 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва на території (колишньої Романівської сільської ради Перемишлянського району) тепер Бібрська міська рада Львівської області на підставі Сертифікату на земельну частку (пай)-ділянку серії ЛВ №2737 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. В. Савчак