Справа № 466/913/21
У Х В А Л А

18 березня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Едера П. Т.

секретаря с/з Лань М. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова заяву позивача ОСОБА_1 від 16 березня 2021 року про відвід судді Шевченківського районного суду м. Львова Едера Павла Тадейовича по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

у с т а н о в и в:

у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 09 лютого 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

23 лютого 2021 року позивачем недоліки усунуто.

24 лютого 2021 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження.

Призначено підготовче засідання на 25 серпня 2021 року о 10:00 год. в приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова (м. Львів, вул. Січових Стрільців, 12, пов. 4 зал с/з №19).

Надіслано компетентному суду Російської Федерації доручення про вручення відповідачу ОСОБА_2 копії позовної заяви з додатками та повідомлення про день судового розгляду, а також про його допит, провадження у справі на час виконання доручення зупинено.

16 березня 2021 року на адресу суду позивачем ОСОБА_1 подано заяву про відвід головуючому судді Едеру П. Т. по вищевказаній цивільній справі.

Частиною 8 ст. 40 ЦПК України передбачено, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Підстави, які можуть перешкоджати розгляду заяви про відвід без повідомлення учасників справи не встановлені.

Враховуючи наведене, судом вирішено за доцільне розглянути заяву в судовому засіданні без повідомлення учасників справи, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Під час розгляду заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді, судом встановлено наступне.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 лютого 2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання передано для розгляду головуючому судді Едеру П. Т.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 або АДРЕСА_2 , НОМЕР_2 .

Підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається Цивільним процесуальним кодексом України, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі.

Судовий процес, у якому приватноправові відносини характеризуються наявністю такої ознаки як «іноземний елемент», відрізняються рядом притаманних йому рис. Зокрема, суд зобов`язаний застосовувати норми іноземного права, проте не обмежений законодавством щодо способів отримання інформації про іноземне право.

Відповідно до ч. 1 ст. 498 ЦПК України, у разі, якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 2.1 розділу ІІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54 (далі Інструкція), у разі якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів, або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном. Відповідно до п. 7.3 Інструкції, доручення України на підставі Конвенції надсилається через Міністерство юстиції України. З урахуванням положень даної Інструкції, суди здійснюють обмін правовою допомогою, в тому числі з метою здобуття інформації про іноземне право.

Відповідно до п. п. 2.1.1., 2.1.2. розділу ІІ Інструкції, доручення складається судом України, який розглядає цивільну справу, і повинно містити інформацію та документи, передбачені міжнародним договором України. Доручення адресується компетентному суду запитуваної держави. У разі, якщо міжнародним договором України не передбачено інше, доручення повинно містити: а) найменування компетентного органу України, що розглядає цивільну справу; б) найменування міжнародного договору України, на підставі якого запитується надання правової допомоги; в) найменування і номер цивільної справи, у якій запитується правова допомога; г) наявні дані про фізичну особу: прізвище, ім`я, по батькові, дата і місце народження, місце проживання, громадянство, місце роботи чи професія або наявні дані про юридичну особу: найменування, місцезнаходження, ідентифікаційний код Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України, банківські реквізити; ґ) при наявності представників фізичної або юридичної особи - їхні прізвища, імена, по батькові та місце проживання; д) зміст доручення, чіткий перелік процесуальних дій, які належить учинити, а також інші відомості, необхідні для його виконання; е) процесуальне становище особи, щодо якої необхідно вчинити процесуальні дії; є) якщо запитується вручення документів, - найменування документів, які підлягають врученню; ж) якщо запитується вручення виклику до суду, - дата і час судового засідання; з) якщо запитується одержання свідчень особи, - перелік запитань або суть питань чи фактів, щодо яких необхідно одержати пояснення особи; и) інформація щодо наявності потреби в забезпеченні конфіденційності надходження доручення і відомостей, отриманих під час його виконання; і) у разі потреби зазначаються бажані строки, протягом яких очікується виконання доручення; ї) у разі потреби зазначається прохання про надання дозволу на особисту присутність під час виконання доручення представників суду України, який склав доручення, або учасників судового розгляду чи їхніх представників; й) у разі потреби зазначається прохання про застосування норм процесуального законодавства України під час виконання доручення. У такому випадку до доручення додається опис відповідної процедури або текст відповідних норм процесуального законодавства України; к) перелік документів, що надсилаються разом з дорученням.

Відповідно до п. п. 2.2., 2.3 Інструкції, у разі надіслання судом України доручення для виконання за кордоном цивільна справа, у зв`язку з якою складається доручення, призначається до розгляду з урахуванням розумних строків пересилання документів та виконання направленого доручення за кордоном. У разі можливості судом України призначається дата наступного судового засідання, на яке може прибути особа, що викликається. Доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України.

Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України.

Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Згідно ст. 5 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, при виконанні цієї Конвенції компетентні установи юстиції Договірних Сторін зносяться один з одним через свої центральні органи, якщо тільки цією Конвенцією не встановлений інший порядок зносин.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, проживає у Російській Федерації, ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 24 лютого 2021 року, з метою збирання доказів за межами територіальної підсудності Шевченківського районного суду м. Львова, надіслано компетентному суду Російської Федерації доручення про вручення відповідачу ОСОБА_3 копії позовної заяви з додатками та повідомлення про день судового розгляду, а також про його допит, провадження у справі на час виконання доручення зупинено.

При зверненні позивачем в позапроцесуальному порядку до суду, а саме до помічника судді щодо руху справи та консультації з цього приводу та повідомлення останньої про відповідну процедуру виконання судового доручення, відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства, позивачем прийнято як затягування розгляду цивільної справи про стягнення аліментів та вимагання грошових коштів щодо швидкого розгляду справи.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Визначаючись щодо наявності таких підстав, необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v.Austria), рішення від 24.02.1993, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10.06.1996, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного («Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

Обставини, викладені у заяві про відвід обґрунтовуються щодо неможливості участі судді в розгляді цивільної справи, оскільки можливий вплив помічника судді на головуючого суддю у справі.

У відповідності до ст. 66 ЦПК України, помічник судді забезпечує підготовку та організаційне забезпечення судового процесу.

Вимогами процесуального законодавства передбачено, що відвід повинен бути мотивований та обґрунтований. Це, зокрема, означає, що відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах. Заявлений суду відвід ґрунтується виключно на надуманих припущеннях, оскільки не наведено жодної конкретної обставини для відводу судді в розумінні ст. 36 ЦПК України.

Із заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді вбачається її сумнів у неупередженості судді щодо розгляду в подальшому справи, у зв`язку із діями помічника судді, які жодним чином не обґрунтовуються та ґрунтуються на помилковому сприйнятті та оцінці самою заявницею.

Відтак, наведені доводи позивача ОСОБА_1 про відвід судді по даній справі свідчать про відсутність обґрунтованих процесуальним законодавством підстав.

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Разом з тим, право на подання заяви про відвід судді (заявлення суддею самовідводу) є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У світлі прецедентної практики Європейського Суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім (див.: Hauschidt v. Denmark judgment of 24 May 1989, Series A. No. 154, p. 48).

Відповідно до ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», від 09.01.2013 року ( остаточне 27.05.2013 року) у справі «Волкова проти України») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Суд звертає увагу, що помічник головуючого судді у справі позбавлений можливості впливати на головуючого у справі суддю, прямо чи опосередковано втручатись в діяльність судді, однак з метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді зазначеної справи, запобігання звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість судді, суд дійшов висновку про задоволення заяви про відвід.

Згідно ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 36-40, 247, 260 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

заяву позивача ОСОБА_1 від 16 березня 2021 року про відвід судді Шевченківського районного суду м. Львова Едера Павла Тадейовича по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задовольнити.

Цивільну справу № 466/913/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - передати до канцелярії Шевченківського районного суду м. Львова для визначення іншого судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: П. Т. Едер