15.09.2021 ЄУН №389/2470/20
Провадження №2/389/535/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 року м.Знам`янка

Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Ткаченка Б.Б.

за участю секретаря судового засідання Іванової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадженняв приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Геоід» до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», третя особа: ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

08.09.2020 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, третя особа: ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 31.05.2017 на ділянці автодороги Дніпровка-Благовіщенка в районі повороту на село Іванівка Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль марки «Mercedes-Benz Atego 915», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу - ТОВ «Геоід» на праві приватної власності. Вказанадорожньо-транспортна пригода виникла з вини ОСОБА_1 , який керував забезпеченим транспортним засобом марки «ВАЗ-21101»,державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди слідчим відділом Кам`янсько-Дніпровського відділення поліції Енергодарського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області було розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000547 від 01.06.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_1 до свого страхувальника було подано вчасно.

Оскільки на дату і час дорожньо-транспортної пригоди у позивача не було відомостей про страховика винного у цій дорожньо-транспортній пригоді, тому позивач 02.06.2017 вимушений був звернутися до свого страховика ПрАТ «СК» Арсенал Страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку. 07.08.2017 позивачем було отримано інформацію, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ-21101»,державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на день настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у відповідача - ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». В якості потерпілої сторони позивач звернувся до відповідача із заявою щодо цієї події, однак страхова компанія в усній формі повідомила позивача про відсутність підстав для відшкодування збитків до того часу, поки суд не ухвалить вирок в рамках кримінального провадження, яким винуватця дорожньо-транспортної пригоди буде притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.286 КК України. Разом з тим, після отримання заяви страхова компанія не виконала жодних дій, передбачених ст.34Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Скориставшись правом, передбаченим п.34.3 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , 19.03.2018 позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності з метою проведення незалежної оцінки вартості майна, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за наслідками проведення якої 23.03.2018 позивач отримав відповідний звіт, згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Mercedes-Benz Atego 915», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 59636 грн. 25 коп.

Після отримання звіту, позивач 10.04.2018 звернувся з клопотанням до старшого слідчого СВ Кам`янсько-Дніпровського відділення поліції Енергодарського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про долучення до матеріалів кримінального провадження №0000547 від 01.06.2017 цивільного позову та визнання ТОВ «Геоід» цивільним позивачем. 10.04.2018 постановою слідчого ТОВ «Геоід» залучено в якості цивільного позивача, а представника ТОВ «Геоід» - Мительського Є.М. залучено в якості представника цивільного позивача.

У січні 2020 року з ЄДРСР позивач дізнався, що зазначене вище кримінальне провадження розглянуте Кам`янсько-Дніпровським районним судом з ухваленням 29.08.2019 вироку, який набрав законної сили 21.11.2019. Проте, з невідомих причин ТОВ «Геоід» у даному кримінальному провадженні цивільним позивачем не був залучений. З огляду на викладені обставини, позивач повідомив Кіровоградську дирекцію ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про те, що вирок суду у зазначеному вище кримінальному провадженні ухвалений та набрав законної сили, а також просив поновити розгляд страхової справи із долученням звіту про вартість матеріального збитку. Однак, 06.02.2020 позивачу листом від 29.01.2020 було повідомлено про відсутність підстав для перегляду попередньо прийнятого рішення, оскільки представником ТОВ «Геоід» не були вжиті заходи щодо вчасного надання страховику документів, передбаченихЗаконом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В подальшому, 10.03.2020 позивачем отримано відповідь від судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду, згідно з яким в матеріалах зазначеного вище кримінального провадження були відсутні відомості щодо залучення до участі у справі ТОВ «Геоід» в якості цивільного позивача, розгляд справи здійснювався в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

За викладених обставин позивач вказує, що для розгляду в межах кримінального провадження цивільного позову потерпілого про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, попереднє звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування не є обов`язковим, а тому вважає необґрунтованою відмову відповідача у поновленні розгляду страхової справи та виплаті страхового відшкодування, оскільки позивач скористався своїм правом та пред`явив цивільний позов в межах кримінального провадження, однак з невідомих причин був позбавлений захистити своє право в якості цивільного позивача, у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду з даними позовом, у якому просив стягнути з відповідача 59636 грн. 25 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та витрати, пов`язані із залученням спеціаліста, у розмірі 3000 грн.

23.03.2021 представником відповідача подано суду відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що позивач в січні 2020 року звернувся до відповідача із заявою про поновлення розгляду страхової справи по ДТП, яка мала місце 31.05.2017, однак страховиком йому було відмовлено у розгляді відповідної заяви, оскільки станом на 27.01.2020 позивач не надав заяву про виплату страхового відшкодування щодо ДТП. Відповідно до п.37.1.4 ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, зазначений у п.37.1.4 ст.37 вказаного Закону строк є присічним і поновленню не підлягає.

02.04.2021 представником позивача подано відповідь на відзив, у якому вказує, що відповідачем не враховано той факт, що попереднє звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування не є обов`язковим у разі подання ним в межах річного терміну цивільного позову в межах кримінального провадження про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Тобто, позивач скористався своїм правом і пред`явив цивільний позов в порядку ст.128 КПК України, однак з невідомих причин був позбавлений захистити своє право в якості цивільного позивача при вирішення позову у кримінальному провадженні №0000547 від 01.06.2017 (номер судової справи 1-кп/318/90/2019). Крім того, позивач жодним чином не сприяв позивачу у реалізації його прав на відшкодування шкоди та не виконав жодних заходів, передбачених ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у поданому відзиві просив розгляд справи провести за його відсутності з урахуванням обставин, викладених у відзиві.

Третя особа в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, пояснення щодо позову та щодо відзиву не подав.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.05.2017 між ОСОБА_2 та ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було укладено Договір - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/6681001, на підставі якого застраховано автомобіль марки «ВАЗ-21101»,державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно з даним Договором страхова сума відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 100 000 грн., розмір франшизи 1000 грн.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Atego 915», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є ТОВ «Геоід».

31.05.2017 на ділянці автодороги Дніпровка-Благовіщенка в районі повороту на с.Іванівка Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль марки «Mercedes-Benz Atego 915», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу на праві приватної власності. Вказанадорожньо-транспортна пригода виникла з вини ОСОБА_1 , який керував забезпеченим транспортним засобом марки «ВАЗ-21101»,державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

07.08.2017 позивач як потерпілий подав відповідачу, як страхувальнику забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ-21101»,державний реєстраційний номер НОМЕР_2 пояснення щодо події, яка мала місце 31.05.2017.

19.03.2018 позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності з метою проведення незалежної оцінки вартості майна, ушкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за наслідками проведення якої 23.03.2018 складено Звіт №57, згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mercedes-Benz Atego 915», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 59636 грн. 25 коп.

Оскільки внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди слідчим відділом Кам`янсько-Дніпровського відділення поліції Енергодарського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області 01.06.2017 було розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000547 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тому позивачем 10.04.2018 в рамках даного кримінального провадження подано цивільний позов до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Постановою старшого слідчого СВ Кам`янсько-Дніпровського відділення поліції Енергодарського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області від 10.04.2018 ТОВ «Геоід» залучено в якості цивільного позивача, а представника ТОВ «Геоід» - Мительського Є.М. залучено в якості представника цивільного позивача.

Проте, як вбачається з копії обвинувального висновку, складеного 31.01.2019 стосовно ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №0000547 від 01.06.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, ані ТОВ «Геоід», ані його представник Мительський Є.М. не були зазначені учасниками даної справи.

29.08.2019, розглянувши вказане кримінальне провадження №0000547 від 01.06.2017, Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області ухвалено вирок, згідно з яким ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України з призначенням йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до вказаного вироку судом встановлено, що 31.05.2017 о 17.30 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки марки «ВАЗ-21101», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , по автодорозі Т-0808-24 «Дніпровка-Благовіщенка» з боку с.Благовіщенка, порушуючи вимоги п.п. 10.1, 12.6 ґ), 12.9 б) 16.12 Правил дорожнього руху України, на території Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області став виїжджати на нерегульоване перехрестя рівнозначних доріг, а саме на перехрестя з автомобільною дорогою, яка веде до с.Іванівка. В цей час автомобільною дорогою, яка веде з боку с.Іванівка, здійснював дорожній рух невстановлений автомобіль марки «ВАЗ», а у зустрічному водію ОСОБА_1 напрямку, з боку с.Дніпровка, до вказаного перехрестя наближався автомобіль марки «Mersedes-Benz Atego 915» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 . Водій ОСОБА_1 наблизившись до перехрестя рівнозначних доріг, не правильно оцінив дорожню обстановку та не надавши перевагу в русі невстановленому автомобілю марки «ВАЗ», що наближався праворуч, змінив напрямок руху автомобіля «ВАЗ-21101» ліворуч, виїхавши на зустрічну смугу, де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «Mersedes-Benz Atego 915» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля марки «ВАЗ-21101», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 зазнала тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи №9-851 від 22.12.2017 дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 12.6 ґ), 12.9 б) 16.12 ПДР, де невідповідність вимогам п.п.10.1 ПДР знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 21.11.2019 вирок Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 29.08.2019 щодо ОСОБА_1 залишено без змін.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У січні 2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень позивач дізнався про наявність вказаного вище вироку, зі змісту якого встановив, що ТОВ «Геоід» у даному кримінальному провадженні цивільним позивачем не був залучений.

На запит позивача 10.03.2020 ним отримано відповідьвід судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області, який здійснював розгляд зазначеного вище кримінального провадження, згідно з якою у даній справі була відсутня будь-яка інформація щодо залучення ТОВ «Геоід» в якості цивільного позивача та представника цивільного позивача.

З огляду на викладені обставини, позивач звернувся до відповідача з повідомленням про ухвалення вироку у кримінальному провадженні та про поновлення розгляду страхової справи 16 стосовно ДТП, яка мала місце 31.05.2017 за участю забезпечного транспортного засобу марки «ВАЗ-21101», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «Mersedes-Benz Atego 915» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Проте, листом від 29.01.2020 за вих.№887 позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі п.37.1.4 ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки станом на 27.01.2020 страхова компанія не отримала від позивача заяву про виплату страхового відшкодування.

У зв`язку з такою відмовою позивач 08.09.2020 звернувся до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, та Цивільним Кодексом України.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору.

Відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлене актами цивільного законодавства.

Згідно зі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно зі ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (п.35.1 ст.35).

Згідно з п.36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до п.37.1.1, 37.1.4 ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), зокрема, є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у п.п.37.1.4 п.37.1 ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк є присічним і поновленню не підлягає.

З аналізу наведених норм спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» можна зробити висновок, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування передбачені у статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», їх перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Тому саме річний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є припинювальним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування.

Разом з тим, в Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок врегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

Таким чином, в Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №465/4287/15.

Відтак, доводи представника відповідача щодо підстав відмови у виплаті страхового відшкодування суд не приймає та вважає таку відмову незаконною, оскільки право особи у випадку завдання шкоди кримінальним правопорушенням, передбаченим ст.286 КК України, порушене саме фактом заподіяння такої шкоди, а тому особа вправі самостійно обирати способи відшкодування такої шкоди, вказане також узгоджується зі статтями 15, 16 ЦК України.

Тому, якщо особа подала позовну заяву до суду про стягнення із страховика шкоди завданої внаслідок вчинення злочину, передбаченого ст.286 КК України, то вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

Наведене узгоджується також і з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 19.06.2019 у справі №465/4621/16-к і зводиться до того, що для задоволення в межах кримінального провадження цивільного позову потерпілого чи іншої особи до страховика про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України попереднє звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» не є обов`язковим, оскільки саме за особою права якої були порушені залишається право вибору способу звернення за захистом своїх прав із заявою до страхової компанії чи з позовом до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, користуючись наданим йому правом, безпосередньо звернувся до суду з цивільним позовом в межах кримінального провадження про стягнення страхового відшкодування, що підтверджується наявною в матеріалах справи постановою слідчого від 10.04.2018 про залучення цивільного позивача та його представника.

При цьому, страховий випадок (ДТП) стався 31.05.2017, а позов подано 10.04.2018, тобто в межах встановленого Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» річного строку.

Проте, при складанні обвинувального висновку та передання його до суду разом з матеріалами кримінального провадження слідчим не було залучено ТОВ «Геоід» в якості учасника справи, відомості щодо поданого потерпілим цивільного позову також відсутні. На підставі наданих матеріалів судом ухвалено вирок, у якому питання щодо цивільного позову ТОВ «Геоід» не вирішувалося.

Після отримання позивачем відомостей про те, що в межах кримінального провадження поданий ним цивільний позов вирішено не було, позивач в січні 2020 року звернувся до відповідача із заявою про поновлення розгляду страхової справи по ДТП, яка мала місце 31.05.2017, однак страховиком йому було відмовлено у розгляді відповідної заяви, оскільки станом на 27.01.2020 позивач не надав заяву про виплату страхового відшкодування щодо ДТП.

Зазначне стало наслідком пред`явлення позивачем даного позову до суду в порядку цивільного судочинства.

Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

За змістом статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтями 9, 22-31, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобілю позивача завдано механічних пошкоджень, цивільно-правова відповідальність винного у ДТП була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», позивач як потерпіла сторона, користуючись наданим йому правом, в межах встановленого Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» річного строку безпосередньо звернувся до суду з цивільним позовом в межах кримінального провадження, проте, маючи правомірні очікування на вирішення даного питання, поданий ним цивільний позов не був розглянутий, на подальше звернення до страхової компанії йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, що суперечить чинному законодавству з викладених вище підстав, а відтак страхова компанія повинна здійснити виплату страхового відшкодування потерпілому за завдану забезпеченим транспортним засобом майнову шкоду, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Окрім того, враховуючи наявність в матеріалах справи Звіту суб`єкта оціночної діяльності про оцінку вартості матеріального збитку транспортного засобу, наявність належних доказів сплати позивачем вартості проведення такої оцінки, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача, понесені ним витрати, пов`язані із залученням спеціаліста, у розмірі 3000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач за подання даного позову до суду звільнений від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а відтак судовий збір у сумі 2102 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.979, 999, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст.141, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Геоід»59636 (п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот тридцять шість) грн. 25 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Геоід»витрати, пов`язані із залученням спеціаліста, у розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь держави судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Геоід», місцезнаходження: вул.Михайла Грушевського,14, м.Знам`янка Кіровоградської області, 27400, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 23099739.

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», місцезнаходження: вул.Глибочицька,44, м.Київ, 04050, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 24175269.

Третя особа: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 24 вересня 2021 року.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області Б.Б. Ткаченко