Провадження № 2/522/3524/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Писаренко Є.С. про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третьої особи приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Писаренко Є.С. про визнання Договору позики виконаним та визнання договору Іпотеки припиненими, зняття заборони відчуження та вилучення запису з реєстру,

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Писаренко Є.С. про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі його у власність іптекодержателя.

В обґрунтування поданої заяви, представник посилається на те, що 01.02.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики грошових коштів у сумі 1949044,51 грн., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренком Є.С., зареєстрованого в реєстрі під № 237. На виконання ст. 7 договору позики між позивачем та відповідачем 01 лютого 2018 року було укладено іпотечний договір, за умовами якого відповідач надала позивачу в іпотеку квартиру під АДРЕСА_1 . Вказана квартира була забезпеченням виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики. Проте, ОСОБА_2 не виконала своїх зобов`язань щодо повернення коштів, в зв`язку з чим звернувся до суду просить суд задовольнити вимогу шляхом передачі у власність позивача предмета іпотеки.

Ухвалою суду від 19 грудня 2018 року позов залишено без руху та надано позивачам строк на усунення недоліків у позові. 21 грудня 2018 року представником позивача подано клопотання, яким недоліки усунуто, сплачено судовий збір.

08 січня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про зміну предмета позову в порядку ч.3 ст.49 ЦПК України, в якій просить розглянути позов про звернення стягнення на предмет іпотеки в наданій редакції.

09 січня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, встановлено загальний порядок розгляду справи та призначено проведення підготовчого судового засідання.

21 січня 2019 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Фещук В.К. до суду подано відзив в якому останній просив в позові відмовити в повному обсязі, оскільки відповідачем було виконано своє зобов`язання перед позивачем, а виконання зобов`язання підтверджується розписками.

21 січня 2019 року також представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Фещук В.К. до суду подано зустрічну позовну заяву про визнання Договору позики виконаним та визнання договору Іпотеки припиненими, зняття заборони відчуження та вилучення запису з реєстру.

20 червня 2019 року в судовому засіданні судом було прийнято рішення про прийняття зустрічної позовної заяви та об`єднання в одне провадження.

13 серпня 2019 року згідно протоколу судового засідання закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Учасники справи в судове засідання 22 березня 2021 року не з`явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник ОСОБА_2 адвокат Качелюк М.В. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності та просив визнати неявку позивача ОСОБА_1 неповажною.

ОСОБА_1 та його представник повторно не з`явились в судове засідання, про слухання справи неодноразово сповіщались належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Так, в судові засідання 29.01.2020 року, 15.04.2020 року, 23.06.2020 року, 21.08.2020 року, 09.11.2020 року, 11.02.2021 року, 22.03.2022 року ОСОБА_1 та його представник не з`явились. Про день, місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем проживання зазначеним у позові.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Заяв про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 чи заяв про відкладення розгляду справи з огляду на поважність причин не можливості прибуття в судове засідання, позивачем не подавалось. Так від адвоката Дубенського С.А., що представляє позивача за первісним позовом ОСОБА_1 до суду надходили заяви про відкладення розгляду справи 29.01.2020 року (а.с.140), 14.04.2020 року (а.с.146), 21.08.2020 року (а.с.155), однак доказів поважності причин неявки в судові засідання не надавалось.

З огляду на складність змісту правовідносин між сторонами, позов не може бути розглянутий без участі позивача. Справа вже тривалий час знаходиться в провадженні суду при цьому позивач не вчиняє будь-яких дій для прискорення розгляду справи.

Відповідно до п.11 ч.3 ст. 2 ЦПК України, основною засадою (принципом) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Суд розцінює безпідставні не явки позивача, що сповіщений належним чином про час, дату і місце судового засідання як зловживання позивачем своїми процесуальними правами, що є недопустимим.

Крім того, Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставити лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, аналіз викладених вище обставин, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення позивачем ОСОБА_1 своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразились у відсутності інтересу до поданих до суду позову, що привело до затягування судового розгляду справи.

За таких обставин, суд вважає можливим застосувати наслідки, які передбачені ст. 257 ЦПК України та залишити без розгляду позовну заяву.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Писаренко Є.С. про звернення стягнення на предмет іпотеки залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л.М. Чернявська