Провадження № 2/686/5207/21
УХВАЛА

23 вересня 2021 року

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючої судді Салоїд Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Лоб І.А.,

представника позивача Хоми С.В.,

та представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до оператора газорозподільної системи «Хмельницькгаз» про визнання протиправними дій щодо безпідставного нарахування кількості спожитого газу, зобов`язання здійснити перерахунок спожитого газу та встановлення індивідуального лічильника обліку спожитого газу, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Хмельницького міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до оператора газорозподільної системи «Хмельницькгаз» про визнання протиправними дій щодо безпідставного нарахування кількості спожитого газу, зобов`язання здійснити перерахунок спожитого газу та встановлення індивідуального лічильника обліку спожитого газу.

Представник відповідача АТ «Хмельницькгаз» подав суду клопотання щодо зупинення провадження у справі до перегляду Великою Палатою Верховного Суду рішення у справі № 212/5836/17 винесене у подібних правовідносинах. В суді представник відповідача клопотання підтримав, просить його задовольнити.

Представник відповідача в судового засідання заперечує щодо задоволення клопотань відповідача, просить суд відмовити в їх задоволенні, просить суд врахувати існуючу судову практику Верховного Суду.

На підставі пункту 10 частини 1 статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку у перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 212/5836/17 прийнято до розгляду справу за позовом споживачів послуг до ПАТ «Криворіжгаз», третя особа на стороні відповідача ТОВ «УЮТ 2011», про визнання права на забезпечення та встановлення споживачам індивідуальних газових лічильників у порядку захисту прав споживачів за касаційною скаргою позивачів на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2019 року і постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 липня 2019 року та призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до зазначеної ухвали з метою гарантування юридичної визначеності колегія судів вважає, що існує необхідність у відступленні (конкретизації) правового висновку Великої Палати Верховного Суду, сформульованого в постанові від 07 листопада 2018 року у справі №214/2435/17, а саме у частині висновків про те, що пропозиція газорозподільної організації щодо врегулювання відносин зі встановлення вузла обліку природного газу, зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку газу шляхом укладення відповідного договору є такою, що суперечить вимогам статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», оскільки має значення період, у який така пропозиція здійснена: якщо до 20 січня 2018 року, коли згода усіх співвласників квартир на встановлення загальнобудинкового лічильника газу не вимагалась, чи після 20 січня 2018 року, коли загальнобудинковий лічильник газу міг бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Кваліфікація правомірності встановлення загальнобудинкового лічильника газу в період до 01 січня 2021 року, тобто до дати, яку визначив законодавець у статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», вказавши, що суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу: для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, - до 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - до 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - до 01 січня 2021 року, має значення, оскільки це впливає на порядок визначення обсягів спожитого газу споживачами за показниками загальнобудинкового лічильника, чи за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України.

Аналіз судової практики свідчить про те, що, застосовуючи висновки, наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 214/2435/17 (провадження № 14-347цс18) суди, як правило, виходять з того, що визначення газорозподільною організацією обсягу спожитого природного газу на підставі показників загальнобудинкового лічильника обліку є неправомірними, оскільки саме на газорозподільне підприємство покладений обов`язок встановлення індивідуальних лічильників обліку природного газу споживачам, а тому до моменту встановлення таких лічильників облік природного газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України. Таких висновків дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 176/1664/18 (провадження № 61-5545св19), від 02 вересня 2020 року у справі № 725/5727/18 (провадження № 61-15791св19), від 25 листопада 2020 року у справі № 947/26219/19 (провадження № 61-12880св20). При цьому не враховують дату встановлення загальнобудинкового лічильника, а також те, що на час розгляду всіх наведених справ кінцевий термін, у який суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, ще не настав.

Проте за змістом наведеної постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 214/2435/17 висновок про те, яким чином визначати обсяг спожитого газу споживачами до встановлення індивідуальних лічильників: за показаннями загальнобудинкового лічильника, чи за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України, відсутній.

Позивач ОСОБА_2 просить зобов`язати ПАТ «Хмельницьказ» установити безкоштовно індивідуальний лічильник газу у належній їй квартирі, обліковувати споживання природного газу до встановлення приладу обліку газу за нормами споживання та проведення перерахунку нарахувань за транспортування газу; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок плати за газ за діючими нормами споживання.

Тому необхідно зупинити провадження у справі до перегляду рішення в іншій справі № 212/5836/17 у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду, оскільки правовідносини у справах подібні.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, про обгрунтованість клопотання представника відповідача оскільки позовна заява позивача містить вимоги які є подібними до тих, які перебувають на розгляді Великої Палати Верховного Суду(справа № 212/5836/17).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 252, 353 ЦПК України, -

постановив:

Клопотання представника АТ «Хмельницькгаз» задовольнити.

Зупинити провадження у справі № 686/17400/21 за позовом ОСОБА_2 до оператора газорозподільної системи «Хмельницькгаз» про визнання протиправними дій щодо безпідставного нарахування кількості спожитого газу та зобов`язання здійснити перерахунок спожитого газу та встановлення індивідуального лічильника обліку спожитого газу,до закінчення перегляду в касаційному порядку рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 липня 2019 року по справі №212/5836/17.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти діб з часу її проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя