Справа № 698/44/20
Провадження № 2/698/78/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

за участю секретаря Триліс Я.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Катеринопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про визнання частки у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно та визнання права на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним вище позовом в обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 .. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,29 га, який був розділений між позивачем та відповідачем як спадкоємцями згідно рішення Катеринопільського районного суду від 23.08.2018 року та житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку (А-1), веранди (а), тамбуру (а1), ганку (а2), літньої кухні, сараю (Б), погрібу (В), сараю (Г), огорожі №1, воріт з хвірткою № 2, огорожі (№ 3). Позивач зазначає, що у вказаному житловому будинку, має право: як дружина на Ѕ частку у спільній сумісній власності подружжя, а також на ј частку як спадкоємець першої черги за законом, який належним чином прийняв спадщину. На підставі викладеного позивач просить визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок у відповідних часток із зазначених підстав.

Ухвалою суду від 12.02.2021 року у зв`язку із смертю позивача до участі у справі залучено її правонаступника ОСОБА_5 ..

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити з огляду на наявність у позивача законних прав щодо вказаного майна.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог заперечив в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що в останні місяці життя його батько ОСОБА_4 , не зважаючи на перебування у шлюбі з позивачем, проживав у літній кухні будиноковолодіння, а позивач у житловому будинку. Відносини між ними значно погіршилися і як шлюбні фактично припинилися. При цьому ОСОБА_4 потребував постійної допомоги, оскільки важко хворів, однак позивач не здійснювала догляду за ним.

В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб 25.04.1986 року.(а.с.6)

З листа Катеринопільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 01.08.2018 року № 1159/16.13-04.3 вбачається, що у відповідь на запит представника позивача надано відомості про відсутність відмітки про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.7)

З паспорту серії НОМЕР_2 , виданого Катеринопільським РВ УМВС 17.11.1999 року на ім`я ОСОБА_3 вбачається, що зареєстрованим місцем проживання останньої була АДРЕСА_1 .(а.с.3)

Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 26.10.2017 року Катеринопільським РВ ДРАЦС вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 про що складено атів запис від 26.10.2017 року № 82.(а.с.8)

З рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 23.08.2018 року у справі № 698/512/18 вбачається, що в порядку спадкування за законом за ОСОБА_3 визнано право власності на Ѕ частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка за життя належала спадкодавцю ОСОБА_4 (а.с.9)

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.06.2018 року № 615/02-31 вбачається, що державний нотаріус Івонік Л.А. відмовила ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право власності на Ѕ житлового будинку з мотивів відсутності документів, які підтверджують право власності спадкодавця на вказаний будинок.(а.с.10)

З довідки виданої 28.01.2020 року за № 234 виконкомом Катеринопільської селищної ради вбачається, що згідно книги по господарського обліку «Трастівка» 3 за 1977-1979 роки № 187-280, господарство № 197, головою домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 був ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .(а.с.13)

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України вказано, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1299 ЦК України, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. При цьому право власності на успадковане нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Згідно п 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Мінюсті наказом від 22.02.2012 року № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок досліджених доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення, оскільки судом встановлено, що за життя, позивач як член подружжя мав право на Ѕ частку у спірному будинковолодінні як майні набутому подружжям за час шлюбу. Крім того, суд визнає, що за життя, позивач як спадкоємець за законом, належним чином прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , а отже, мала право, ще на ј частку у спірному будинковолодінні.

За таких обставин суд визнає, що за життя подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 був спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до рівності часток подружжя, суд визнає, що за життя ОСОБА_3 набула право власності на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , без його реального поділу.

Враховуючи факт прийняття спадщини позивачем ОСОБА_3 , та відповідно набуття нею права власності на успадковане майно спадкодавця з часу відкриття спадщини, з урахуванням встановленої неможливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, суд визнає за позивачем в порядку спадкування за законом, право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , без його реального поділу.

Суд вважає необґрунтованими твердження відповідача щодо фактичного припинення шлюбу та протиправної поведінки позивача щодо спадкодавця, оскільки суду не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували вказані обставини.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 263-265,352,354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати, що за життя подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку (А-1), веранди (а), тамбуру (а1), ганку (а2), літньої кухні, сараю (Б), погрібу (В), сараю (Г), огорожі №1, воріт з хвірткою № 2, огорожі (№ 3) був спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати, що за життя ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Катеринопіль, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 29.08.2020 року № 54 в рахунок її частки у спільній сумісній власності подружжя, набула право власності на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , без його реального поділу.

Визнати, що за життя ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Катеринопіль, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 29.08.2020 року № 54 в порядку спадкування за законом набула право власності на ј житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку (А-1), веранди (а), тамбуру (а1), ганку (а2), літньої кухні, сараю (Б), погрібу (В), сараю (Г), огорожі №1, воріт з хвірткою № 2, огорожі (№ 3), який згідно довідки Катеринопільської селищної ради від 28.01.2020 року № 234 за життя належав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Катеринопіль, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 26.10.2017 року № 82.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Баранов О.І.