УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 року Суддя Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області Пустовойт Т.В., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Кальміуського району міста Маріуполя про скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, -

У С Т А Н О В И В:

17 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою про скасування постанови державного виконавця Челнокової Ю.О. про відкриття виконавчого провадження від 26.04.2010 року, за яким з неї на користь ТОВ «Полар» стягується сума у розмірі 64503,34 грн.

Вирішуючи питання про прийняття даної справи до розгляду та призначення судового засідання, встановлено, що вона повинна бути повернута заявниці з наступних підстав.

За змістом та вимогами позовної заяви ОСОБА_1 убачається, що заявлене є скаргою на дії державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) Челнокової Ю.О. та не може розглядатись в порядку позовного провадження.

Разом з тим в заяві учасниками справи вказані позивач та відповідач.

При цьому суд звертає увагу на те, що вимоги позивачки обумовленні порушенням, на її думку, ст.104 КАС України, що не може бути прийнята судом, оскільки оскарження дій державного виконавця не відносяться до юрисдикції адміністративних судів та не підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Ураховуючи положення ч.9 ст.10 ЦПК України до скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця застосовуються загальні правила позовного провадження із врахуванням особливостей передбачених Розділом VII ЦПК України.

Крім того, відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на зазначене, позовна заява або скарга повинні бути викладені державною (українською) мовою.

Заявниця не позбавлена права звернутися до перекладача з метою приведення заяви у відповідність до вимог закону.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що слід відмовити у прийнятті даної справи до розгляду та повернути її заявниці.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.9, 10, 260, 447 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у прийнятті до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Кальміуського району міста Маріуполя про скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в Донецький апеляційний суд через Іллічівський районний суд м.Маріуполя протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: Т. В. Пустовойт