Справа № 296/801/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2021 рокум. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаїського О.П.,

за участю секретаря судового засідання Туровської К.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 296/801/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббан" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження по справі №296/801/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббан" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Подану заяву обґрунтувано тим, що рішенням Корольовського районного суду м.Житомира у справі №2-133/11 від 01.12.2014 задоволено позов Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 118 686,53 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті складає 989 763,99 гривні 99 коп, а також стягнуто по 1827,00 грн. судового збору з кожного.

22.12.2020 між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ "УкрСиббанк" було укладено Договір факторингу №180, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 від 14.07.2008, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія» .

У зв`язку з наведеним, заявник ТОВ «Українська факторингова компанія» просить суд замінити стягувача у виконавчому листі № 296/801/14-ц, виданому на примусове виконання рішення суду, з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Українська факторингова компанія».

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дана заява не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 01.12.2014 по справі № 296/801/14-ц стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 118 686,53 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті складає 989 763,99 гривні 99 коп, а також стягнуто по 1827,00 грн. судового збору з кожного.

Доказів отримання стягувачем виконавчих листів по вказаній справі та подання їх на примусове виконання суду не надано.

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх правомочностей особі за правочином (відступлення прав вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України передбачається, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 4.1 Договору факторингу № 180 від 21.12.2020, на який посилається заявник як на підтвердження своїх вимог, зазначено: «Право власності на Права Вимоги вважається таким, що перейшло від Клієнта Фактору, та право вимагати від Боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлення Прав Вимоги у Фактора виникає в день підписання Акту приймання-передачі Права Вимоги…за умови сплати Фактором суми фінансування у порядку, визначеним договором».

Тобто, правонаступництво відбувається у разі сплати коштів за договором.

Натомість ТОВ «Українська факторингова компанія» не надало суду доказів зарахування коштів на рахунок ПАТ «УкрСиббанк» у повному обсязі, передбачених пунктом 4.1 Договору факторингу № 180 від 21.12.2020.

Зазначене перешкоджає дійти висновку про доведеність факту правонаступництва за вимогами по кредитному договору №0 від 14.07.2008, тому суд дійшов висновку про те, що заяву ТОВ «Українська факторингова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження слід залишити без задоволення.

ТОВ «Українська факторингова компанія» не позбавлене права на повторне звернення до суду із заявою про заміну стягувача з наданням відповідних доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11, 512, 515 ЦК України, ст. ст. 76, 77, 78, 442 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Українська факторингова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 296/801/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббан" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Корольовський районний суд м.Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. П. Сингаївський