Справа № 522/3100/21
Провадження № 2/522/5659/21
УХВАЛА

про залишення без руху

02 березня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Свячена Ю.Б., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку під час вимушеного прогулу ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Одеської міської ради про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку під час вимушеного прогулу.

Вирішуючи питання про можливість прийняття до провадження позовної заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається із змісту позовної заяви звертаючись до суду позивач просила, визнати її звільнення незаконним, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди у розмірі 60 000 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі: у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Так, відповідно до ч.1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Порядок та строки виплати заробітної плати визначені в статті 115 КЗпП України.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є іншим видом виплат, який врегульований Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995року, згідно з яким обчислення середньої заробітної плати для даного стягнення проводиться виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Таким чином, вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є тотожною до вимог про стягнення заробітної плати, а тому не може бути віднесена до категорії пільгових вимог, за подачу яких п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не сплачується.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду .

Відповідно до постанови Верховного Суду в справі № 728/2955/18 від 10 січня 2019 року, починаючи з 01 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Тобто, Верховний Суд прийшов до висновку, що п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» чітко визначено вимоги, які випливають з норм трудового законодавства, які не підлягають оплаті судовим збором при зверненні до суду.

Тобто, вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди не є вимогами, при пред`явленні яких позивач звільняється від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, розмір судового збору становить 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року встановлено в розмірі 2189, 00 грн.

З урахуванням вищевикладеного позивачу необхідно оплатити судовий збір за одну вимогу немайнового характеру у розмірі 908,00 грн.

Позивачем також заявлена позовна вимога майнового характеру, а саме щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 60 000,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Зазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №761/11472/15-ц.

Таким чином, за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди має справлятися судовий збір в розмірі, встановленому Законом.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем судовий збір становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням вищевикладеного позивачу необхідно оплатити судовий збір за одну вимогу майнового характеру у розмірі 908,00 грн.

Вищевикладене не дає підставу суду зробити висновок про належне оформлення позовної заяви у відповідності до ст. 175, 177 ЦПК України.

Статтею 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про доцільність залишення позовної заяви без руху та надати позивачу час для усунення недоліків, а саме: сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру у розмірі 908,00 грн., та за вимогу майнового характеру у розмірі 908,00 грн.

Вказані докази надати разом з заявою про усунення недоліків до канцелярії суду.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку під час вимушеного прогулу, залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків, а саме, надати до суду підтвердження оплати судового збору за вимогу немайнового характеру у розмірі 908,00 грн., та за вимогу майнового характеру у розмірі 908,00 грн.

Реквізити суду на оплату судового збору :

Отримувач коштівГУК в Од.обл./Приморський р-н/22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37607526
Банк отримувачаКазначейство України (ел. адм. подат.)
Код банку отримувача (МФО)899998
Рахунок отримувачаUA0015758
Код класифікації доходів бюджету22030101

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя: Ю.Б. Свячена