Провадження № 2/344/3711/21
УХВАЛА

22 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міький суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

з участю секретаря судового засідання Горайської Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

30.09.2021 (згідно штампу на поштовому конверті) позивач звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь борг за договором позики (розпискою) від 20.09.2016 в розмірі 8 000 доларів США, пеню в розмірі 78 6353,60 грн. та судовий збір.

16.09.2021 (згідно штампу на поштовому конверті) позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 3/4 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 площею 48, 56 кв.м., що належить відповідачу на підставі договору дарування від 04.09.2010, посвідченого приватним нотаріусом Колтук Б.М., номер за реєстром 398, реєстраційний номер майна 30693149.

20.09.2021 о 16 год.42 хв. заява про забезпечення позову зареєстрована в суді.

У обґрунтування заяви зазначено, що позивач дізнався, що відповідач має намір відчужити вказану квартиру, що підтверджується оголошенням з газети «Афіша Прикарпаття», що може значно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду. Позивачем заявлено вимогу про стягнення значної суми в розмірі 8000 доларів США та 78 635,60 грн. пені. Відповідач є власником вказаного майна.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З урахуванням приписів ч. 1 ст. 153 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд заяви здійснюється без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні вказаної заяви з наступних підстав:

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову передбачені ст. 150 ЦПК України. Зокрема зазначеною нормою визначено, що позов може бути забезпечено і шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії (пп. 1, 2 ч. 1).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пунктах 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що : «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № такої довідки : 273665446, від 07.09.2021, ѕ домоволодіння , що по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 .

Разом з тим позивач до заяви про забезпечення позову додає газету "Афіша Прикарпаття" №34 (981) від 16.09.2021, де в одному з оголошень, на сторінці 14, зазначено "Терміново продається 3/4 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Наявність комунікацій, ОСОБА_3 .

Суду не надано надано належних та допустимих доказів на підтвердження дійсної вартості нерухомого майна,належного відповідачу, яка б дала змогу визначити співмірність із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи обґрунтованість заяви, посилання позивача на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення на розміщене оголошення про продаж вказаної частки домоволодіння, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, оцінивши обґрунтованість та співмірність вимог заявника щодо забезпечення позову з обсягом та пердмето позовних вимог, окрема між позивачем та відповідачем, дійсно виник спір, з оглянутої судом розписки, долученої позивачем до матеріалів позовної заяви, вбачається, що сторонами такої є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 та відсутні відомості щодо мети отримання таких коштів, а також наведені обставини для вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заявником не надано достатніх доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, відтак, оскільки на даний час справа перебуває на стадії підготовчого провадження та не вирішується по суті, то на даному етапі розгляду справи в суду відсутні підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно належне ОСОБА_2 , без урахування вимог співмірності, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Натомість необхідність застосування заходів забезпечення позову позивачем обумовлена необхідністю застосування в майбутньому цивільно-правових наслідків задоволення його позову, що значно виходить за межі вирішуваної справи, не відповідає завданню та законній меті заходів забезпечення позову.

Разом з тим, позивач не позбавляється права звернутися до суду із відповідною заявою про забезпечення позову в майбутньому в будь-який час протягом розгляду справи в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 247, ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

У заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики відмовити.

Сторони, яким ухвала суду не була вручена у день її складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм цієї ухвали.

Відповідно до ч. 2 ст.261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суду Івано-Франківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Кіндратишин Л.Р.