Справа № 182/740/20
Провадження № 2/0182/54/2021
10.03.2021 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.
секретар Іванова Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди та шкоди, завданої здоров`ю внаслідок зіткнення джерел підвищеної небезпеки, -
В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди та шкоди, завданої здоров`ю внаслідок зіткнення джерел підвищеної небезпеки.
В судове засідання сторони не з`явились. Позивачка ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_5 надали заяви про розгляд справи у свою відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягали (а.с.125, 126).
Відповідачі неодноразово повідомлялись про розгляд справи судовими повістками з поштовими повідомленнями, які повернулись без вручення за сплином терміну зберігання (а.с.128-129, 133, 138, 142) та оголошеннями на офіційному веб-порталі «Судової влади» (а.с.131, 132, 136-137, 140-141). Про причину неявки до суду не повідомляли, будь-яких заперечень, відзивів або заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у свою відсутність до суду також не надавали.
Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа слухалась в порядку ст.131, 223, 280 ЦПК України у відсутність відповідача.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК.
Якщо відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки, відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Як встановлено судоми, розмір шкоди, згідно висновку № 716 оцінки експертного автотоварознавчого дослідження з визначення величини матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу внаслідок ДТП від 19.05.2016 року, складеного судовим експертом -автотоварознавцем ОСОБА_6 16.12.2016 року, складає 250 358, 55 грн. (в цінах на дату огляду 05.12.2016 року) (а.с.41-56, 58-63). Крім того, позивачами по справі було понесено й додаткові витрати за складання висновку автотоварознавчого дослідження з визначення суми матеріального збитку - 4 000,00 грн. (а.с.13); евакуації пошкодженого автомобіля Тоуоtа Fогtuner д/н НОМЕР_2 з міста ДТП в розмірі 1 200,00 грн. (а.с.64); транспортування пошкодженого автомобіля Тоуоtа Fогtuner д/н НОМЕР_2 до місця огляду та дефектовки - 2 000,00 грн. (а.с.69-70), відправка телеграм про дату проведення експертизи в сумі 130,00 грн. (а.с.66) та послуга з виготовлення відео з автомобільного реєстратора скоєння ДТП в розмірі 32,00 грн. (а.с.65). Внаслідок ДТП позивачу ОСОБА_1 також було заподіяно й тілесних ушкоджень, в зв`язку з чим ним було придбано ліків та отримано послуг з медичної діагностики на суму 10 207, 55 грн. Таким чином, сума загальних матеріальній збитків, що підтверджені висновками судового експерта-автотоварознавця та фіскальними документами, складає 267 928, 10 грн. Договір страхування відповідач ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_1 не надавав.
У відповідності з п.п.34.2, 34.3 ст.34 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.
Однак, в матеріалах кримінального провадження документальне підтвердження про звернення відповідача з повідомленням про страховий випадок до страхової компанії належним чином та в належний строк відсутнє. Про дату, час та місце проведення огляду пошкодженого автомобіля належним чином (телеграмами) було повідомлено відповідача та страхову компанію СК «Європейський страховий союз». Проте, дані особи не з`явилися у визначений час.
Відповідно до вимог ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
У п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року № 6, судам роз`яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВСУ 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі, інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Як встановлено судом, своїми протиправними діями відповідач ОСОБА_3 спричинив позивачу ОСОБА_1 моральну шкоду через спричинення фізичного болю та страждань, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням його здоров`я. На момент зіткнення позивач зазнав сильного головного болю, який періодично дає про себе знати до цих пір. Наслідки травми, головний біль та погане самопочуття вимагають постійного лікування зі значними фінансовими витратами. Позивачу важко переносити пересування поїздом та літаком. Позивач періодично проходить лікування тощо. Також, внаслідок ДТП позивачу було спричинено душевні страждання, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням його автомобіля Тоуоtа Fогtuner д/н НОМЕР_2 . Внаслідок аварії позивач втратив спокій та був змушений багато часу витрачати на збір всіх необхідних документів щодо отримання відшкодування, проведення незалежної експертизи тощо. Це внесло в життя позивача суттєвий дискомфорт, в значній мірі негативно вплинуло на морально-психологічний стан. В сім`ї позивача через відсутність авто нерідко виникають проблеми у транспортуванні. Вказане ДТП призвело до скрутного фінансового становища в його сім`ї з негативними наслідками.
Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи роз`яснення, викладені у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5), а також виходячи з того, що позивач зазнав душевних страждань у зв`язку з пошкодженням його майна, неможливістю нормального користування ним та необхідністю докладати додаткових зусиль для його нормалізації, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача в якості відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню також й судові витрати на загальну суму 2 779 грн. 28 коп.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.22, 1166, 1187, 1197 ЦК України, ст.ст.2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-268, 273, 279, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди та шкоди, завданої здоров`ю внаслідок зіткнення джерел підвищеної небезпеки- задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заподіяну їй матеріальну шкоду в сумі 257 720, 55 грн. (що складається з: матеріального збитку завданого пошкодженням транспортному засобу Тоуоіа Fогtuner д/н НОМЕР_2 - 250 358, 55 грн. (в цінах на дату його огляду 05 грудня 2016), витрат на проведення незалежної експертизи - 4 000,00грн.; евакуації пошкодженого автомобіля Тоуоіа Fогtuner д/н НОМЕР_2 з міста ДТП, транспортування до місця огляду та розбірки в розмірі 3 200,0 грн.; відправки телеграм про дату проведення експертизи в сумі 130,0 грн. та послуги виготовлення відео з автомобільного реєстратора скоєння ДТП в розмірі 32,0 грн.).
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заподіяну йому матеріальну шкоду за придбані ліки та медичну діагностику на суму 10 207, 55 грн.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду через спричинення йому фізичного болю та страждань, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням автомобіля Тоуоіа Fогtuner д/н НОМЕР_2 у розмірі 10 000,0 грн.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 2 779 грн. 28 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал