Справа №751/2406/21
Провадження №2/751/878/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2021 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Яременко І. В.

секретаря Шевченко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и в:

29.03. 2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ», в якому просить визнати недійсним договір позики, укладений між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» .

Вимоги мотивує тим, що ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» надано позивачу фінансову послугу шляхом укладення договору позики за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. Вказує, що ним не було підписано даний договір. В діях відповідача позивач вбачає порушення норм Законів України «Про електронну комерцію» та «Про захист прав споживачів». Так, згідно зі статтею 8 Закону України « Про електронну комерцію» права та обов`язки покупця (замовника, споживача) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». Покупець (замовник, споживач) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції за обсягом своїх прав та обов`язків прирівнюється до споживача у разі укладення договору поза торговельними або офісними приміщеннями та у разі укладення договору на відстані відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів». Перед укладенням договору на відстані продавець (виконавець) повинен надати споживачеві у письмовій формі або за допомогою електронного повідомлення інформацію, передбачену частинами другою та третьою статті 13 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», до укладання договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору. Споживач має бути письмово поінформований про те, що вартість послуг третіх осіб установлюється виключно такими особами, відповідно кредитодавець не здійснює інформування про розмір відповідних витрат та/або їх зміну протягом строку дії договору про споживчий кредит і не включає їх до розрахунку реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту для споживача. Відповідачем проігноровано таку вимогу, письмово не повідомлено всю необхідну інформацію щодо умов договору, оскільки йому, як позичальнику об`єктивно бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору, був введений в оману при отриманні кредитних послуг. Згідно зі статтею 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька діяльність включає будь-яку діяльність, що вводить споживача в оману. Частиною шостою статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» та частиною першою статті 230 Цивільного кодексу України передбачено визнання правочину недійсним в разі навмисного введення в оману однієї із сторін другої сторони щодо обставин, які мають істотне значення, а також в разі використання нечесної підприємницької діяльності. У разі невиконання споживачем зобов`язань за договором, вимоги щодо сплати непропорційно великої суми компенсації є несправедливими умовами, можуть бути визнані недійсними.

Прийняття пропозиції в електронній формі укласти договір може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила таку пропозицію, підписаного в порядку статті 12 Закону України « Про електронну комерцію», заповнення формуляра заяви про прийняття такої пропозиції в електронній формі, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Оскільки порядок акцептування пропозиції не відповідає положенням, зазначеним у абзаці третьому частини шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», договір про надання позики, укладений з відповідачем, не прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

Якщо сума позики не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках коли позичкодавцем є юридична особа-незалежно від суми, згідно зі статтею 1047 Цивільного кодексу України договір позики повинен укладатися у письмовій формі.

Укладений з відповідачем договір про надання позики на умовах фінансового кредиту містить ознаки Кредитного договору, відповідно до частини першою статті 1055 Цивільного кодексу України такий договір має укладатися у письмовій формі.

Крім того при укладенні спірного договору відповідачем не вказана ціна та сукупна вартість кредиту. Вимога про нарахування та сплату явно завищеної неустойки, не відповідає засадам, передбаченим пунктом шостим статті 3, частині третій статті 509, а також частинам першій та другій статті 627 Цивільного кодексу України. Розмір нарахованих відсотків за кредитним договором значно перевищує розмір заборгованості за кредитом. З підстав визнання недійсним договору позики позивач звернулася до суду.

Ухвалою судді від 05.04.2021 провадження у даній справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України судове засідання не проводиться.

Відповідач направив на адресу суду відзив, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. У відзиві відповідач зазначив, що 09.10.2020 між ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТАЛ» та позивачем було укладено кредитний договір №ЧГ-00000946. Всупереч твердженням позивача, договір був укладений не у результаті подачі заявки на сайті ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТАЛ» у мережі Інтернет, а в його присутності у Чернігівському відділенні №1.Позивач вводить суд в оману, стверджуючи, що відповідач не ознайомлював його з умовами кредитування, особою та місцезнаходженням кредитодавця, ризиками, що передбачені ЗУ «Про захист прав споживачів».Перед підписанням кредитного договору, позичальник ознайомлюється з його змістом. В разі згоди позичальника із всіма істотними умовами договору, він його власноруч підписує. Також про те, що перед укладенням кредитного договору позивач був ознайомлений з Типовою формою кредитного договору, інформацією про Товариство, кредитні умови та орієнтовну сукупну вартість заявленої суми кредиту, свідчить її власноручний підпис на інформаційному листі, який є додатком до кредитного договору. Твердження позивача, що вищезазначений договір є недійсним безпідставні. Позивач самостійно обрав письмову форму укладення договору; позивач є повністю дієздатним, на момент укладення договору його волевиявлення було вільним та відповідало його внутрішній волі. Позикодавцем умови кредитного договору №ЧГ-00000946 від 09.10.2020 виконані в повному обсязі, відсутні правові підстави для визнання його недійсним.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що 09.10.2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТАЛ» був укладений Кредитний договір № ЧГ-00000946 (а.с.24-33).

Відповідно до п.1.1. Розділу 1 «Предмет та строк дії договору» своїми підписами під цим кредитним договором сторони засвідчують, що розуміють зміст та суть поняття «споживчий кредит». Позичальник засвідчує, що кредит, що отримується ним в межах цього договору, має ціль, не пов`язану з задоволенням споживчих потреб і розуміє, що правовідносини в межах даного договору не підпадають під поняття/ознаки споживчого кредиту і на них не розповсюджується законодавство, що регулює споживче кредитування в Україні. За цим договором кредитодавець передає позичальнику грошові кошти у сумі 4 700,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути зазначену суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі та порядку, що визначені цим кредитним договором.

Згідно п.1.2. строк дії договору складає 365 календарних днів.

Строк користування кредитом складає 16 днів, а у випадках, передбачених цим кредитним договором, може бути продовжений до 96 днів включно (п.1.3).

Відповідно до п.1.4. сторони визнають, що зазначені процентні ставки є їх двосторонньою взаємною домовленістю. Проценти за користування кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитом, а саме:

- у розмірі 2,0% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом протягом 16 календарних днів з дня надання кредиту (п.п.1.4.1);

- у розмірі 2,5% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом з дня, наступного за днем закінчення строку, передбаченого п.п. 1.4.1. договору, якщо зобов`язання не виконанні позичальником належним чином наступні 80 календарних днів до 96 календарного дня включно з дати надання кредиту (п.п. 1.4.2).

Згідно п.1.5. позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом за фактичну кількість днів такого користування кредитом з розрахунку: на строк, зазначений у п.п. 1.4.1 договору - 730% річних, а у п.п. 1.4.2 договору - 912,5 % річних.

Згідно п.3.1. Розділу 3 «Порядок розрахунків» сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватиметься відповідно до умов цього договору та Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лайм Кепітел», текст яких розміщений на сайті кредитодавця http://limecapitak.com.ua.

Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим кредитним договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у процентах від суми кредиту з дня надання кредиту позичальнику до дня та за ставками, зазначеними у п.1.4. договору (п.3.2.).

Розділом 4 «Застереження позичальника щодо дійсності умов договору» підтверджується, що позичальник чітко усвідомлює всі умови цього кредитного договору; позичальник вважає умови цього договору вигідними для себе.

Згідно п.5.5. Розділу 5 «Відповідальність сторін. Вирішення спорів» у випадку несплати позичальником суми кредиту у строк 16 календарних днів з дня надання кредиту, позичальник на вимогу кредитодавця, що пред`являється не раніше п`ятнадцятого дня існування несплати суми кредиту позичальником, зобов`язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 100 грн.

У випадку порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за користування кредитом, кредитодавець має право нараховувати позичальнику пеню в розмірі 2,5% від суми залишку кредиту за кожен день прострочення повернення заборгованості, починаючи з 97 дня з моменту надання кредиту до дня повного погашення заборгованості (п.5.6).

Відповідно до п.7.3. Розділу 7 «Інші положення договору» підписанням цього кредитного договору позичальник підтверджує, що:

- отримав від кредитодавця до укладення цього кредитного договору інформацію, передбачену ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»;

- повідомлений про свої права згідно зі ст. 8 ЗУ «Про захист персональних даних»;

- інформація надана кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання;

- надав згоду на передачу кредитодавцю своїх персональних даних та їх обробку з метою оцінки фінансового стану позичальника та його спроможності виконати зобов`язання за кредитним договором;

- надав безумовну згоду на те, що кредитодавець має право звертатись за інформацією про фінансовий стан позичальника до третіх осіб, які пов`язані з позичальником діловими, професійними, особистими, сімейними або іншими стосунками у соціальному бутті;

- надав згоду на збір та надання інформації, яка згідно із ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій» входить до складу Кредитної історії, до будь-якого або до всіх Бюро Кредитних історій, включених до Єдиного реєстру бюро кредитних історій;

- надав згоду на відправлення йому телефонних, факсимільних, електронних та інших повідомлень, які стосуються цього Кредитного договору та виконання обов`язків за ним, без обмеження кількості вказаних повідомлень та терміну їх направлення;

- надав згоду на те, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язання позичальника перед кредитодавцем на підставі цього кредитного договору, кредитодавець має право передати персональні дані позичальника третім особам для захисту своїх законних прав та інтересів, стягнення заборгованості за кредитним договором, договірної неустойки, збитків та інших засобів правового захисту;

- надав згоду Товариству на проведення On-Line верифікації, на обробку своїх персональних даних, отриманих за допомогою системи BankID для отримання послуги.

Згідно п.7.7, уклавши цей договір позичальник підтверджує, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця в мережі Інтернет за посиланням: http://limecapitak.com.ua.

В додатку № 1 до Кредитного договору № ЧГ-00000946 від 09.10.2020 року викладено детальний розпис сукупної вартості кредиту, який також підписано позивачем.

Крім того, підпис позивача також міститься в інформаційному листі від 09.10.2020, де зазначено, що ОСОБА_1 , перед укладенням кредитного договору, ознайомлений з Правилами надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лайм Кепітел» та Примірним кредитним договором. Крім того позивач перед укладенням договору був ознайомлений з інформацією, про особу та місцезнаходження кредитодавця.

Крім іншого, позивачем була підписана анкета-заява позичальника, а також згода на обробку персональних даних.

09.10.2020 року ОСОБА_1 було надано грошові кошти за кредитним договором № ЧГ-0000946 від 09.10.2020 року, що підтверджується копією видаткого касового ордера від 09.10.2020 року підписаного позивачем.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами або стороною.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Позивач обрав спосіб захисту свого порушеного права шляхом визнання правочину недійсним. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З наданої відповідачем анкети-заяви позичальника від 09.10.2020 року, вбачається, що при оформленні заявки на видачу кредиту позивачу, було заповнено усі розділи, що містять інформацію з його персональними даними.

ТОВ «Лайм Кепітел» надано й кредитний договір № ЧГ №-00000946 від 09.10.2020 року та детальний розпис сукупної вартості кредиту, який є додатком до вказаного кредитного договору, які підписані позивачем. Вказаний кредитний договір та детальний розпис сукупної вартості кредиту включає всі істотні умови для відповідного виду договору.

Отже, посилання позивача на ненадання відповідачем повної інформації щодо умов та настання ризиків при укладенні оспорюваного договору є безпідставними і ґрунтуються виключно на припущеннях та спростовуються змістом кредитного договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Укладаючи кредитний договір, позивач усвідомлював та підтвердив, що умови договору для нього зрозумілі, справедливі та відповідають його інтересам, додаткових вимог щодо умов договору ОСОБА_1 не заявляв, тобто погодився на їх укладання саме на тих умовах, що передбачені вказаним договором.

Виконання сторонами договору істотних умов свідчить про те, що ОСОБА_1 попередньо був ознайомлений з умовами кредитування, інформацією щодо сукупної вартості кредиту, порядком погашення основної суми кредиту, процентів за користування кредитом, загальним розміром вказаних сум та розміром сукупних витрат, необхідних для укладення кредитного договору.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією відповідно до ст. 129 Конституції України.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням наведеного, суд на підставі оцінених доказів дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» надано належні та допустимі докази укладання між сторонами 09.10.2020 року кредитного договору № ЧГ-00000946 та отриманням позивачем кредитних коштів у розмірі 4 700,00,00 грн. Підписавши 09.10.2020 року зазначений кредитний договір, позивач погодився з його умовами, у тому числі щодо стягнення відсотків у вказаному розмірі та пені.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, ОСОБА_1 таких доказів не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зі змісту ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, з урахуванням балансу інтересів сторін, меж дозволеного втручання, вирішуючи позови у межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» про захист прав споживачів.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» про захист прав споживачів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 31.12.2021.

Головуючий - суддя І. В. Яременко