Справа № 263/9470/21
Провадження № 2/263/2243/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 вересня 2021 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретаря Налісної Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 27 липня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій позивач просить суд стягнути із ОСОБА_2 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 14 січня 2020 року по липень 2021 року включно у розмірі 22 408 грн. 31 коп.

Вимоги позову ОСОБА_1 мотивує тим, що вона була одружена із ОСОБА_2 , під час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 18 лютого 2020 року з відповідача стягнуті аліменти на її користь на сина ОСОБА_3 у розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 14 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання указаного судового рішення 29 липня 2020 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя виданий виконавчий лист № 263/15062/19, який пред`явлено до виконання. Постановою державного виконавця Центрального ВДВС у м. Маріуполі відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 263/15062/19. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого утворилася заборгованість за аліментами за період з 14 січня 2020 року по липень 2021 року у розмірі 73 780 грн. 02 коп., у зв`язку з чим позивачем розраховано пеню у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за вказаний період, що становить 22 408 грн. 31 коп. Посилаючись на указані обставини, положення ст. ст. 180, 196 СК України, позивач просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач не скористався своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направив.

Рух справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 30 липня 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, із повідомленням (викликом) сторін, роз`яснено сторонам їх право та строки для подачі до суду відзиву на позов та відповіді на відзив.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 21 вересня 2021 року вирішено провести заочний розгляд справи.

Представник позивача адвокат Каменюк Л.М. надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та за відсутності позивача, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Заяви про розгляд справи за його відсутністю або відзив суду не надав, про причини неявки не повідомив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Судом установлено, що відповідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 лютого 2020 року № 263/479/20 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 19 березня 2020 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01 липня 2021 року, складеного старшим держаним виконавцем Центрального ВДВС м. Маріуполя Гладкоскок О., заборгованість ОСОБА_2 за аліментами на користь ОСОБА_1 на неповнолітнього сина ОСОБА_3 за період з 14 січня 2020 року по липень 2021 року становить 73 780 грн.

Мотиви суду.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів необхідно вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Згідно зі ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Системне тлумачення вказаних норм дає підстави дійти висновку, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини 1 статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то у платника аліментів відсутня вина у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19, провадження № 61-16670сво19.

Розпоряджаючись своїми цивільними та процесуальними правами на свій розсуд, відповідач у судові засідання не з`являвся, не спростував наявності його винних дій, що призвели до виникнення заборгованості, не спростовував розрахунок та розмір заборгованості, не подав своїх доказів на заперечення відповідних доводів позивача, а також доказів на підтвердження повного або часткового погашення заборгованості за аліментами. Отже, відповідачем не доведено відсутності вини у виникненні заборгованості та не спростовано підстав позову.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивачем порушується питання про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 22 408 грн. 31 коп., однак з розрахунку представленого у позові вбачається, що позивачем обчислена неустойка (пеня) за формулою: заборгованості зі сплати аліментів за місяць помноженої на 1 % пені та на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, з урахуванням правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові Верховного Суду України від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16 від якого відступила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).

Обчислюючи розмір неустойки (пені), суд виходить із розміру заборгованості, який був визначений державним виконавцем у розрахунку і який не спростований відповідачем.

Кількість прострочених днів з 14 січня 2020 року по 30 червня 2021 року становить 533 днів.

Розмір неустойки (пені) становить:

Січень 2020 року 2 102 грн. 52 коп. (борг) х 533 день (кількість днів прострочення) х 1 % (пеня) = 11 206 грн. 43 коп. (пеня);

Лютий 2020 року 3 834 грн. (борг) х 515 день (кількість днів прострочення) х 1 % (пеня) = 19745 грн. 10 коп. (пеня);

Березень 2020 року 3 834 грн. (борг) х 486 день (кількість днів прострочення) х 1 % (пеня) = 18633 грн. 24 коп. (пеня);

Квітень 2020 року 3 834 грн. (борг) х 455 день (кількість днів прострочення) х 1 % (пеня) = 17 444 грн. 70 коп. (пеня);

Травень 2020 року 3 834 грн. (борг) х 425 день (кількість днів прострочення) х 1 % (пеня) = 16 294 грн. 50 коп. (пеня);

Червень 2020 року 3 834 грн. (борг) х 394 день (кількість днів прострочення) х 1 % (пеня) = 15 105 грн. 96 коп. (пеня);

Липень 2020 року 4 219 грн. (борг) х 364 день (кількість днів прострочення) х 1 % (пеня) = 15 357 грн. 16 коп. (пеня);

Серпень 2020 року 4219 грн. (борг) х 333 день (кількість днів прострочення) х 1 % (пеня) = 14 049 грн. 27 коп. (пеня);

Вересень 2020 року 4 219 грн. (борг) х 302 день (кількість днів прострочення) х 1 % (пеня) = 12741 грн. 38 коп. (пеня);

Жовтень 2020 року 4 285 грн. 75 коп. (борг) х 272 день (кількість днів прострочення) х 1 % (пеня) = 11657 грн. 24 коп. (пеня);

Листопад 2020 року 4 285 грн. 75 коп. (борг) х 241 день (кількість днів прострочення) х 1 % (пеня) = 10 328 грн. 66 коп. (пеня);

Грудень 2020 року 4 285 грн. 75 коп. (борг) х 211 день (кількість днів прострочення) х 1 % (пеня) = 9 042 грн. 93 коп. (пеня);

Січень 2021 року 4 285 грн. 75 коп. (борг) х 180 день (кількість днів прострочення) х 1 % (пеня) = 7 714 грн. 35 коп. (пеня);

Лютий 2021 року 4 285 грн. 75 коп. (борг) х 149 день (кількість днів прострочення) х 1 % (пеня) = 6 385 грн. 77 коп. (пеня);

Березень 2021 року 4 285 грн. 75 коп. (борг) х 121 день (кількість днів прострочення) х 1 % (пеня) = 5 185 грн. 76 коп. (пеня);

Квітень 2021 року 4 667 грн. 25 коп. (борг) х 90 днів (кількість днів прострочення) х 1 % (пеня) = 4 200 грн. 53 коп. (пеня);

Травень 2021 року 4 667 грн. 25 коп. (борг) х 60 день (кількість днів прострочення) х 1 % (пеня) = 2 800 грн. 35 коп. (пеня);

Червень 2021 року 4 801 грн. 50 коп. (борг) х 30 день (кількість днів прострочення) х 1 % (пеня) = 1 440 грн. 45 коп. (пеня);

а всього 199 333 грн. 78 коп.

Таким чином, розмір неустойки (пені) за період з 14 січня 2020 року по 30 червня 2021 року становить 199 333 грн. 78 коп., що значно перевищує розмір заборгованості за аліментами (73 780 грн. 02 коп.).

Приписи ч. 1 ст. 196 СК України вказують, що пеня за прострочення сплати аліментів може бути стягнута у розмірі, який не перевищує 100 відсотків заборгованості.

У цій справі заборгованість за аліментами становить 73 780 грн.

Однак позивач просила стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 22 408 грн. 31 коп.

Виходячи з диспозитивності цивільного судочинства, який є одним із основоположних його принципів, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та поданих учасниками справи доказів, та, зважаючи на виключне право учасника самостійно розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд, суд у контексті зазначеного зазначає, що позивач просила суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 22 408 грн. 31 коп., а тому з урахуванням наведеного, вважає необхідним зменшити розмір неустойки (пені) до 22 408 грн. 31 коп. та задовольнити позовні вимоги.

Щодо судових витрат.

Оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, такий відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 20, 196 СК України, ст. ст. 9, 614 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 47, 7681, 84, 89, 141, 223, 263265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 22 408 грн. 31 коп. за період з 14 січня 2020 року по 30 червня 2021 року.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя О.М. Музика