Справа № 558/319/21
номер провадження 2/558/92/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

23 вересня 2021 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., при секретарі судового засідання Ковальській Л.С., з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Махацького Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: про визнання відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим будинком, що розташований по АДРЕСА_1 .

Згідно позовної заяви позивач ОСОБА_1 зазначає про те, що є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Будинок нею був успадкований після смерті батька. У вказаному будинку також зареєстрована її дочка - відповідач ОСОБА_2 та чоловік дочки - відповідач ОСОБА_3 , які вже майже 10 років в будинку не проживають, їх особистих речей в будинку немає, спільного господарства вони не ведуть. Всі обов`язки по утриманню будинку виконує вона, як власник житла. Її дочка ОСОБА_2 та чоловік дочки - ОСОБА_3 , разом зі своїми дітьми проживають в Автономній Республіці Крим і повертатися не планують. Реєстрація відповідачів у належному їй житловому будинку створює перешкоди для оплати комунальних послуг, отримання житлових субсидій, а також позбавляє її можливості розпоряджатися таким будинком.

З вказаних підстав позивач просила визнати відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Махацький Ю.М., позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судові засідання 10 серпня, 8 вересня та 23 вересня 2021 року не з`явилися, хоч про час та місце їх проведення були повідомленими у встановленому порядку, шляхом надіслання судової повістки на адресу їх зареєстрованого місця проживання та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, що відповідає вимогам ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Частина 10 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначає, що за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Причини неявки в судові засідання відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не повідомили, клопотань про проведення судового розгляду справи без їх участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавали.

За таких обставин, за наявної згоди позивача та представника позивача, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, заслухавши вступне слово позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, приходить до наступного висновку.

Ухвалою суду від 30 червня 2021 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, і відкрито провадження у справі № 558/319/21 на підставі такої позовної заяви.

Судом по цивільній справі № 558/319/21 22 липня 2021 року проведено підготовче засідання.

Судові засідання по даній справі призначалися 10 серпня, 8 вересня та 23 вересня 2021 року.

У вказані судові засідання відповідачі та/чи їх представники не з`явилися.

До початку розгляду справи по суті від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів цивільної справи № 558/319/21 акта обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 від 12 липня 2021 року. Дане клопотання було задоволене судом.

Інших заяв та/чи клопотань про надання чи витребування доказів до суду сторони (їх представники) не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 листопада 2015 року (а.с. 6), Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №47281732 (а.с. 9, 10) позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Як встановлено згідно довідки, виданої Демидівською селищною радою Рівненської області 11 червня 2021 року № 268 (а.с. 11), повідомлень № 03-13/1553/21 і № 03-13/1554/21 від 25 червня 2021 року (а.с. 22, 23), що видані Демидівською селищною радою Рівненської області, відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Із змісту дослідженого в судовому засіданні актів обстеження умов проживання позивача ОСОБА_1 від 11 червня 2021 року та від 12 липня 2021 року (а.с. 12, 13, 31, 32), встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 2010 року не проживають по місцю реєстрації в с. Княгинине.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в будинку позивача ОСОБА_1 протягом більше десяти років не проживають, не ведуть спільно з позивачем господарство, не сплачують комунальні платежі, не несуть витрат на утримання будинку.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю.

Ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Положення ст.ст. 386, 391 ЦК України вказують на те, що власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або члена його сім`ї за ним зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1, п. 1 і 5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 ЖК України.

Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення.

Оскільки відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 більше року в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , не проживають без поважних причин, то їх на підставі ст.ст. 72, 169 ЖК України, ст. 405 ЦК України, слід визнати такими, що втратили право на користування зазначеним житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 908,00 гривень, що був сплачений позивачем при подачі до суду позовної заяви, оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджено документально (а.с. 1).

Підстав для звільнення відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від сплати судового збору не встановлено.

У позовній заяві, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалась на положення ст.ст. 405, 406 ЦК України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обгрунтованим.

Відповідно до ст.ст. 71, 72, 163, 169 Житлового кодексу України, ст.ст. 317, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 265, 268, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - невідомий), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - невідомий) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовільнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком, що розташований по АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою у порядку та строки, що передбачені ст. 284 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 23 вересня 2021 року.