Провадження № 2/582/21/21
Справа № 582/1131/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2021 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Яковенко Н.М.,

за участю секретаря Костенка Ю.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, прийомних батьків малолітніх дітей, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника органу опіки та піклування Службу у справах дітей Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області Юсупової Н.В.

розглянувши судовому засіданні в залі суду в смт Недригайлів за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області як органу опіки та піклування, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , служби у справах дітей Недригайлівської районної державної адміністрації Сумської області, служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації, органу опіки та піклування служби у справах дітей Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, про повернення дітей із прийомної сім`ї та припинення стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області як органу опіки та піклування, у якому просить ухвалити рішення, яким повернути їй, матері малолітніх дітей, сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які знаходяться у прийомній сім`ї ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителів АДРЕСА_1 , та припинити із неї стягнення аліментів на утримання її малолітніх дітей.

Позов вмотивовано тим, що вона є матір`ю малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які на цей час перебувають у прийомній сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Діти були відібрані у неї на підставі рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 24.09.2019 та влаштовані у заклади соціального захисту на повне державне утримання. Зараз діти перебувають у прийомній сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Позивач зазначає, що після відібрання дітей, батьківських прав щодо яких вона не позбавлена, вона стала на шлях виправлення, оскільки перестала спілкувати із батьком дітей ОСОБА_6 , який її провокував на негативну поведінку. Позивач створила нову сім`ю та стала проживати із співмешканцем ОСОБА_9 та має намір зареєструвати із ним шлюб. Вони ведуть спільне господарство, співмешканець працевлаштований, а вона працює неофіційно, тому має можливість утримувати дітей, а також все необхідне для їхнього життя та розвитку. Весь період перебування дітей у закладах, позивач постійно відвідувала дітей, спілкувалася із ними, проявляла турботу. У період перебування дітей у прийомній сім`ї позивач із співмешканцем відвідували дітей лише один раз, оскільки її попередили про заборону відвідувати дітей у період карантину. У зв`язку із цим позивач звернулася до суду та просить задовольнити її позов.

Позивач ОСОБА_1 та її представник, адвокат Іващенко Т.А. у судовому засіданні позов підтримали повністю та просили суд його задовольнити. Пояснила, що у 2018 року склалася тяжка ситуація в сім`ї і складні життєві обставини, у зв`язку з чим сім`я з 2018 року перебувала під наглядом соціальних служб, у зв`язку з тим, що неналежно виконувались батьківські обов`язки щодо малолітніх дітей. За час перебування дітей у соціальних закладах, вона неодноразово відвідувала дітей, спілкувалась з ними, цікавилась їхнім життям та здоров`ям, приносила подарунки та солодощі. На час перебування дітей у прийомній сім`ї, вона також зустрічалась з дітьми, але один раз, оскільки їй заборонили соціальні служби відвідувати дітей у зв`язку з введеним на території України карантином. За цей період відповідач змінила спосіб життя, припинила спільне проживання, відносини і спілкування з батьком дітей, ОСОБА_6 . Вона створила нову сім`ю, перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_10 , з яким постійно мешкає у будинку, що на праві власності належить чоловіку. Вони ведуть спільне господарство, обробляють земельну і присадибну ділянки, мають два автомобілі. Вони з чоловіком працюють, мають задовільні життєві умови, діти будуть забезпечені усім необхідним, і чоловік відповідача згодний на проживання дітей в його будинку і сумісному вихованні дітей. Свою минулу поведінку ОСОБА_1 засуджує та запевняє, що подібне більше ніколи не повториться. Вона зробила висновки для себе і стала на шлях виправлення на майбутній період свого життя. Мають намір разом з чоловіком ОСОБА_10 виховувати дітей, турбуватися за їх долю і майбутнє, що відповідає інтересам дітей. На даний час позивач офіційно не працює, має заборгованість зі сплати аліментів на утримання своїх дітей близько 10 000 грн, які зобов`язується погасити.

Представник відповідача ОСОБА_3 та представник служби у справах дітей Недригайлівської районної державної адміністрації Сумської області Іщенко Т.В. у судовому засіданні проти позову заперечували. Пояснили, що сім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_6 перебувала під наглядом соціальних служб з 2017 року у зв`язку з тим, що батьки не виконують батьківські обов`язки щодо своїх малолітніх дітей. У 2018 році на підставі розпорядження голови Недригайлівської селищної ради малолітні діти ОСОБА_11 та ОСОБА_8 були вперше влаштовані до закладу соціального захисту дітей, де перебували п`ять місяців. У зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дітей, рішенням виконкому Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області від 05.07.2019 № 74 «Про відібрання дітей» малолітні діти вже вдруге були влаштовані у заклади соціального захисту на повне державне утримання. На момент вилучення дітей в будинку були антисанітарні умови. Відповідно до рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 24.09.2019 малолітніх дітей було відібрано у відповідачів, без позбавлення батьківських прав, стягнуто аліменти на їх утримання, та влаштовано останніх до закладів соціального захисту. За час перебування ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в закладах соціального захисту, батьки не відвідували власних малолітніх дітей, не цікавилися їх розвитком та станом здоров`я. Рішенням виконавчого комітету Недригайлівської селищної ради від 21.11.2019 «Про надання статусу дитини позбавленої батьківського піклування» ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Розпорядженням голови Недригайлівської районної державної адміністрації від №22-ОД «Про створення прийомної сім`ї та влаштування до неї малолітніх дітей», з 27.01.2020 малолітні діти влаштовані в прийомну сім`ю, де і перебувають по даний час. У прийомній сім`ї діти у повному обсязі забезпечені одягом, взуттям та повноцінним харчуванням, отримують медичне обслуговування та відвідують дошкільний навчальний заклад, діти доглянуті і мають задовільні умови проживання. За вісім місяців перебування дітей в прийомній сім`ї ОСОБА_12 відвідала їх один раз, а батько жодного разу. Представник відповідача наголошувала, що позивач ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, вона взагалі не спілкуються з ними, що порушує усвідомлення дітей, що вона їх мати. За рік відсутності дітей мати не виявляла бажання щодо зустрічі з власними дітьми та не потребувала спілкування з ними, не сплачує аліменти на утримання дітей та має заборгованість по сплаті аліментів.

Представник служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, у якій просить розгляд справи провести без його участі.

Представник Служби у справах дітей Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області Юсупова Н.В. у судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримала, пояснила, що з літа 2020 року, коли ОСОБА_1 стала проживати в с. Верхня Сироватка, їй відомо, що остання постійно висловлювала намір забрати своїх дітей до себе. Представник у складі комісії неодноразово проводила обстеження умов проживання ОСОБА_1 та вважає, що вони задовільні. Охарактеризувала ОСОБА_1 з позитивної сторони, зазначила, що ОСОБА_1 зверталася до адміністрації місцевого дитячого садочка та школи із заявами про прийняття її дітей.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , прийомні батьки малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з огляду на інтереси дітей, у судовому засіданні проти позову ОСОБА_1 заперечували, вважаючи, що його задоволення не відповідатиме інтересам дітей. Пояснили, що полюбили прийомних дітей та налагодили з ними контакт, діти адаптувалися в прийомній сім`ї, називають їх мамою і татом, із задоволенням ходять в дитячий садочок. Позивачка ОСОБА_1 за час перебування дітей в сім`ї відвідала їх лише один раз, не привітала дітей навіть з Днями народження, при цьому вони ніколи не перешкоджали ОСОБА_1 спілкуватися з дітьми. Старша дитина ОСОБА_11 ще трохи пам`ятає матір, а менша дитина ОСОБА_8 позивача при зустрічі навіть не впізнала.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази, на які сторони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_12 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 у с. Ковпита Чернігівського району Чернігівської області (а.с.13).

Відповідно до копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , (а.с.10,11) вона є матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до розпорядження селищного голови від 29.01.2018 № 42-АПГ «Про влаштування малолітніх дітей до закладу соціального захисту дітей» малолітні діти ОСОБА_11 та ОСОБА_8 були направлені до комунального лікувально-профілактичного закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» на повне державне утримання (а.с. 57).

На підставі рішення виконавчого комітету Недригайлівської селищної ради від 19.03.2018 № 35 сім`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 взято на облік як сім`ю, яка опинилася в складних життєвих обставинах (а.с. 24-25).

19.03.2018 рішенням виконавчого комітету Недригайлівської селищної ради сім`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , батька дітей, взято на облік як сім`ю, яка опинилась у складних життєвих обставинах (а.с.58).

05.07.2019 виконавчим комітетом Недригайлівської селищної ради прийнято рішення про відібрання малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від батьків та влаштування їх до закладів соціального захисту дітей (а.с.60-61).

На підставі рішення Недригайлівської районного суду Сумської області від 24.09.2019 у справі № 582/898/19 малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відібрано від батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та матері ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , без позбавлення батьківських прав (а.с.7-9). При цьому відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , батьки вказаних дітей, в судове засідання не з`явились, надали до суду письмові заяви, в яких позовні вимоги про відібрання дітей визнали та справу просили розглянути без їх участі.

У подальшому, малолітня ОСОБА_8 була влаштована до комунального лікувально-профілактичного закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» на повне державне утримання, а малолітній ОСОБА_11 був влаштований до комунального закладу Сумської обласної ради - Хоружівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області на повне державне утримання, що підтверджується копією рішення виконавчого комітету Недригайлівської селищної ради від 05.07.2019 за №74 про відібрання дітей (а.с.60-61).

Рішенням виконавчого комітету Недригайлівської селищної ради від 21.11.2019 на підставі рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 24.09.2019 малолітнім дітям ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.62-63).

Розпорядженням голови Недригайлівської районної державної адміністрації від 23.01.2020 № 22-ОД створено прийомну сім`ю на базі родини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , та влаштовано на виховання та спільне проживання у прийомній сім`ї малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.55-56).

Відповідно до копії довідки Комунального закладу Сумської обласної ради Хоружівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області №230 від 15.10.2020 (а. с.64), ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був вихованцем закладу із 01.07.2019 по 27.01.2020. За час перебування дитини у закладі його мати ОСОБА_1 відвідала його 4 рази 15.07.2019, 04.09.2019, 28.11.2019, 31.12.2019, нею були передані хлопцю одяг та солодощі.

Відповідно до копії довідки Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» № 926-1/01 від 19.10.2020 (а.с.65), малолітня дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала у цьому закладі з 07.07.2019 на повному державному утриманні. 27.01.2020 дівчинка вибула на подальше проживання та виховання у прийомну сім`ю згідно розпорядження голови Недригайлівської РДА від 23.01.2020 №22-ОД . За весь термін перебування дитини у закладі мати її відвідувала лише один раз 18.10.2019.

Із характеристик дирекції Іваницького дошкільного навчального закладу дитячий садок «Сонечко» Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області №88 від 30.11.2020 та №89 від 50.11. 2020 на малолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , вбачається, що за час відвідування закладу відчутні позитивні зміни у поведінці дітей та їх розвитку. Спочатку діти були замкнуті, зараз із радістю виявляють ініціативу у спілкування з працівниками дитячого садка та з однолітками. Ввечері з нетерпінням чекають прийомних батьків. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зацікавлені в розвитку і вихованні дітей, завжди намагаються виконувати рекомендації педагогів. Саме в стінах такої рідної домівки розвивається і формується особистість дитини, відбувається її оволодіння соціальними солями, які необхідні для якнайшвидшої адаптації дошкільника в суспільстві (а.с.66-69).

Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №18748 від 24.11.2020 виданого Недригайлівським міжрайонним відділом державної виконавчої служби, ОСОБА_1 на утримання доньки сплатила кошти в сумі 2 300,00 грн (дві тисячі триста грн 00 коп), заборгованість станом на 22.12.2020 становить 12 416,37 грн (дванадцять тисяч чотириста шістнадцять грн 37 коп) (а.с.70-71).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Недригайлівської селищної ради від 25.02.2021 за №519 (а.с.170-172) вбачається, що малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , недоцільно повертати матері ОСОБА_1 , підстава рішення виконавчого комітету Недригайлівської селищної ради від 22.02.2021 за №23.

На обгрунтування цього висновку представником відповідача додані рішення виконавчого комітету Недригайлівської селищної ради від 22.02.2021 за №23, акт обстеження умов проживання дітей у прийомній сім`ї ОСОБА_13 . Із висновку акту обстеження умов проживання вбачається, що у сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_4 створені всі належні умови для повноцінного розвитку прийомних дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Прийомні батьки дослухаються до думки дитини, застосовують такі методи виховання як особистий приклад, бесіди. Фізичне покарання як метод виховання категорично не застосовують. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 адекватно ставляться до питання взаємодії із біологічними родичами дітей. Також до акту обстеження додані фото умов проживання дітей, зображення на яких відповідає вказаним даним у акті (а.с.175-186).

З письмового висновку Служби у справах дітей Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області про обстеження умов проживання дітей ОСОБА_1 (а.с.188-190) слідує, що з червня 2020 року ОСОБА_12 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , звернулася до відділу «Служба у справах дітей» Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області для обстеження умов її проживання, як такої, що має намір повернути дітей, які були відібрані судом без позбавлення матері батьківських прав. Відділом «Служба у справах дітей» Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області на усну вимогу матері 15.06.2020 було здійснено обстеження умов проживання та складено акт, в якому зазначено, що для проживання в будинку двох малолітніх дітей за адресою АДРЕСА_2 , створені наступні умови: житло розміщено на першому поверсі одноповерхового будинку та складається з 2-х кімнат, коридора та кухні. У кухні розташована газова плита, на якій готують їжу. Опалення пічне, запас дров є, вода не підведена. У господарстві тримають птицю. Город у весняно-осінній період обробляється. Світло є. Інтернет підведено та працює. Для дітей було придбано два сучасних матраци. Вся сучасна побутова техніка у наявності. Власником будинку за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який є співмешканцем ОСОБА_1 . В усній розмові ОСОБА_10 повідомив відділ «Служба у справах дітей» про намір та згоду на проживання малолітніх дітей ОСОБА_1 у своєму будинку, також він повідомив про намір офіційно зареєструвати шлюб з ОСОБА_1 09.12.2020 відділ «Служба у справах дітей» Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, разом із фахівцем з соціальної роботи здійснив обстеження умов проживання ОСОБА_12 для проживання двох її малолітніх дітей. Будинок знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де проживають ОСОБА_10 , який є власником будинку та співмешканцем ОСОБА_12 , та ОСОБА_12 - матір двох малолітніх дітей. Умови проживання за вищевказаною адресою є належними: опалення пічне, запас дров є, тримають в господарстві птицю, город у весняно-осінній період обробляється, світло є, інтернет ресурс є. В одноповерховому будинку є дві кімнати, кухня з газовою плитою, коридор. Вікна в будинку на зимовий період утеплені. У будинку прибрано, тепло, є телевізор, холодильник, мікрохвильова піч, праска, ноутбук, музичний центр. Водопостачання до будинку не підведено, користуються водою з колодязя. Для дітей створений куточок: двоповерхове ліжко з шафами для одягу та стіл для занять. Одяг придбаний для дітей за віком та в сезонній належності. Іграшки придбані для дітей відповідно їх віку. Співмешканець ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , працює в м. Суми водієм рейсового автобусу, має власне авто.

18.02.2021 відділ служби у справах дітей Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області втретє здійснив обстеження умов проживання ОСОБА_1 для проживання двох її малолітніх дітей, про що надав копію акту обстеження умов проживання від 18.02.2021, при цьому дійшов висновку, що у житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 , створені усі необхідні та безпечні умови проживання для двох малолітніх дітей.

ОСОБА_1 зверталася до адміністрації Верхньосироватського ДНЗ «Сонечко» (ясла-садок) Сумського району Сумської області щодо влаштування дітей до закладу, що підтверджено довідкою із ДНЗ (а.с.191).

ОСОБА_1 зверталася до Верхньосироватської спеціалізованої школи І-ІІІ ст. із заявою про зарахування її малолітньої дитини ОСОБА_7 до 1 класу (а.с.195).

ОСОБА_1 та її співмешканець ОСОБА_10 дійсно подали заяву про державну реєстрацію шлюбу до виконавчого комітету Верхньосировадської сільської ради Сумського району Сумської області 15.02.2021 за №05-19/07, що підтверджується довідкою цієї сільської ради (а.с.198).

Позивач також надала довідку про доходи співмешканця ОСОБА_9 , із якої вбачається, що він працює водієм автотранспортних засобів ТОВ «АТП 1054» та отримує мінімальну заробітну плату (а.с.197).

23.02.2021 позивач ОСОБА_1 зареєструвала місце проживання за адресою проживання співмешканця у АДРЕСА_2 , про що надала копію довідки (а.с.192).

Відділом «Служба у справах дітей» Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області проведена бесіда з ОСОБА_1 та ОСОБА_9 щодо належного виховання та безпечного утримання двох малолітніх дітей, та попереджено останніх про кримінальну відповідальність за невиконання батьківських обов`язків (а.с.194).

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_10 пояснив, що з травня 2020 року почав співмешкати з ОСОБА_1 та бажає укласти з нею шлюб. Йому відомо, що ОСОБА_1 є матір`ю двох малолітніх дітей і бажає, щоб діти проживали в його будинку з ним та ОСОБА_1 . Свідок має повнолітнього сина, який проживає окремо, не заперечує утримувати дітей своєї співмешканки. ОСОБА_10 працює водієм маршрутки, також має у власності авто. Крім того, разом з ОСОБА_1 вони ведуть спільне господарство, утримують домашню птицю, обробляють город, тому вважає, що вони зможуть утримувати дітей та забезпечувати їм належний рівень життя та розвитку.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що є подругою сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та їх кумою, а її дитина ходить в садок разом з прийомними дітьми сім`ї ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Діти в цій сім`ї забезпечені всім необхідним, мають окрему кімнату, одяг, іграшки. Будинок з усіма зручностями, з ремонтом. Прийомні батьки дуже добре ставляться до прийомних дітей, турбуються про них. Влітку вони всі разом їздили відпочивати. Діти називають ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно «тато» і «мама».

Допитана в судовому засіданні свідок медична сестра загальної практики сімейної медицини села Хоружівка ОСОБА_17 пояснила, що знає позивача та її дітей з часу народження першої дитини ОСОБА_7 . Здійснюючи патронатний нагляд за дітьми ОСОБА_1 вона неодноразово зауважувала останній про необхідність належного догляду за дітьми, відповідного харчування, забезпечення санітарно-гігієнічних норм в будинку, де проживали діти, оскільки неодноразово бачила в домі безлад, відсутність необхідних для дітей речей. Мати належним чином не приводила дітей на огляди в лікарню, пропускала відповідні щеплення. Потім свідку стало відомо, що дітей у ОСОБА_1 відібрали, і вони виїхали на постійне місце проживання в інший район. У яких умовах живуть ОСОБА_1 та її діти зараз, свідку не відомо.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР.

Відповідно до статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання.

Так, рішенням у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) ЄСПЛ, установивши порушення статті 8 Конвенції, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін.

Також у справі «М. С. проти України» у рішенні від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, та у рішенні «Мамчур проти України», № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (§ 76).

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків.

У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага й, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Отже, положення про право батьків і дітей бути поряд один з одним не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, при розгляді справи суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини.

Відповідно до частини першої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

За правилом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Згідно з частиною третьою статті 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Відповідно до наведеного правила для вирішення питання про повернення дитини батькам необхідно довести, що причини, які стали підставою для відібрання дитини відпали.

Водночас, під час вирішення питання про повернення дитини на підставі наведеної статті судам необхідно перевіряти доводи сторін щодо наявності інших підстав, передбачених статтею 170 СК України, для відібрання дитини, які можуть свідчити про існування перешкод для повернення дитини її батькам (одному з батьків). У протилежному випадку створюватимуться умови для безпідставної передачі дитини її батькам та наступного вирішення питання про повторне її відібрання, що порушуватиме справедливу рівновагу між інтересами батьків та дітей.

Суд має виходить з того, що дитина не може бути повернута одному з батьків, коли існує загроза їй або умови проживання з цим з батьків є небезпечними для її життя, здоров`я і морального виховання. Така правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 09.09.2020 у справі № 400/936/18.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 02 лютого 2016 року у справі «N.TS. та інші проти Грузії» зазначено, що обов`язок національних органів влади вживати заходів для полегшення возз`єднання, проте не є абсолютним. Возз`єднання одного з батьків з дитиною, яка деякий час прожила з іншими особами, може бути неможливо реалізувати негайно і може знадобитися проведення підготовчих заходів для цього. Характер та обсяг такої підготовки залежатимуть від обставин кожного випадку, але розуміння та співпраця всіх зацікавлених сторін завжди буде важливим компонентом. Хоча національні органи влади повинні зробити все можливе для сприяння такому співробітництву, будь-яке зобов`язання щодо застосування примусу в цій сфері має бути обмеженим, оскільки інтереси, а також права і свободи всіх зацікавлених осіб повинні бути враховані, а особливо найкращі інтереси дитини та її права. Якщо контакти з батьками можуть загрожувати цим інтересам або втручатися в ці права, національні органи влади повинні дотримуватись справедливого балансу між ними (див. посилання Hokkanen, § 58). Найкращі інтереси дитини повинні бути першочерговими і, залежно від їхньої природи та серйозності, можуть перевищувати права їхніх батьків (див. серед інших, Johansen v. Norway ).

Застосовуючи вищевказані принципи до цієї справи, суд зауважує, що із досліджених під час судового розгляду доказів можливо прийти до висновку, що від часу відібрання дітей позивач ОСОБА_1 дійсно змінила свою поведінку та спосіб життя.

Так, вона переїхала до с. Верхня Сироватка та розпочала спільне життя з іншим чоловіком, ОСОБА_9 , з яким вони під час судового розгляду 15.02.2021 подали заяву про укладення шлюбу. На час ухвалення рішення шлюб не укладено. Із пояснень позивача та ОСОБА_9 судом з`ясовано, що така заява вже подавалася сторонами під час розгляду іншої цивільної справи про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та згодом була відкликана.

Умови життя позивача неодноразово перевірявся відповідною службою у справах дітей Верхньосироватської сільської ради на предмет проживання з нею дітей та ці умови визнані прийнятними, про що суду надано висновок.

Однак, з огляду на пояснення учасників справ та інші досліджені докази, суд приходить до переконання, що задоволення позову та повернення дітей біологічній матері ОСОБА_1 на даний час є передчасним.

Так, ОСОБА_1 власного житла, майна, доходів не має, тому у неї на даний час відсутні можливості для належного матеріального утримання та забезпечення відповідного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей.

Зазначене підтверджується як поясненнями позивача, про те що вона не може влаштуватися на роботу, так і існуванням суттєвої заборгованості зі сплати аліментів, яка на час розгляду становила приблизно 10 600 грн.

Пояснення свідка ОСОБА_9 про те, що він готовий утримувати дітей ОСОБА_1 , суд вважає недостатніми для прийняття рішення про повернення дітей, оскільки ОСОБА_10 не пов`язаний з дітьми родинними стосунками та не зобов`язаний надавати кошти на їх утримання. Крім того, він отримує мінімальну заробітну плату, що не дозволяє забезпечити навіть встановлений законом прожитковий мінімум на чотирьох осіб.

Крім того, суд зауважує, що діти вилучалися з сім`ї двічі, останній раз 05.07.2019 відповідно до рішення виконкому Недригайлівської селищної ради № 74. Діти були розлучені одне з одним, перебували в різних дитячих закладах та об`єдналися лише 27.01.2020 в прийомній сім`ї. На час відібрання дітей ОСОБА_18 було 4 роки, а ОСОБА_16 2 роки 3 місяці, з огляду на такий вік дітей, пояснення прийомних батьків про те, що найменша дитина взагалі не пам`ятає біологічну матір, суд вважає достовірним.

За період перебування дітей в прийомній сім`ї мати навідувала їх лише один раз, посилаючись на заборону відвідувати дітей під час карантину, про яку їм повідомила працівник служби у справах дітей Недригалівської РДА. При цьому, як з`ясовано судом, ОСОБА_1 до органу опіки і піклування Недригайлівської селищної ради, за позовом якого діти були вилучені з сім`ї та до прийомних батьків з проханням побачитися з дітьми не зверталася.

Із характеристик на дітей, які надані Іваницьким дошкільним навчальним закладом - дитячий садок «Сонечко», вбачається, що діти, не зважаючи на певні труднощі, успішно адаптувались у новій сім`ї та нових умовах проживання, що позитивно відобразилося на їх розвитку та поведінці.

За таких обставин, враховуючи вік дітей, відсутність між ними та матір`ю ОСОБА_1 сталих відносин, що притаманні матері та дітям, які ґрунтуються на любові, довірі та повазі одне до одного, суд вважає, що вилучення дітей із звичного їм середовища та повернення їх біологічній матері є передчасним та таким, що не відповідає інтересам малолітніх дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_16 .

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову про повернення дітей необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_12 до Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області як органу опіки та піклування, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , служби у справах дітей Недригайлівської районної державної адміністрації Сумської області, служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації, органу опіки та піклування - служби у справах дітей Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, про повернення дітей із прийомної сім`ї та припинення стягнення аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 15 березня 2021 року.

Суддя : Н. М. Яковенко