ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6009/20
провадження № 2/753/3376/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О. з секретарем судового засідання Кримчук Я. Р. за участі: позивача ОСОБА_1 , представника третьої особи Данилова Ю. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішення про приватизацію земельної ділянки, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

У квітні 2020 р. ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення до Київської міської ради (далі також - відповідач) від 13.02.2020 № 37/8207 про приватизацію земельної ділянки громадянці ОСОБА_2 (далі також - ОСОБА_2 , третя особа) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 та зобов`язання звернутись до державного реєстратора з документами щодо внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про виключення ОСОБА_2 з Реєстру як власника земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :90:029:0261, по АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач є рідною дочкою ОСОБА_2 та з липня 1987 р. постійно проживала разом з матір`ю та її майбутнім чоловіком в будинку по АДРЕСА_1 . У 1996 р. позивач за згодою ОСОБА_2 та її чоловіка розпочала будівництво власного житлового будинку та переїхала до нього жити у серпні 2008 р. Рішенням державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Києва Герасименко Н. М. від 07.09.2016 за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на будинок, який був побудований позивачем.

Вимоги позову мотивовані тим, що державна реєстрація права власності ОСОБА_2 на житловий будинок відбулася на підставі підроблених документів, зокрема, наказу держплемзаводу «Бортничі» № 17 від 25.01.1973, витягу № 107 з господарської книги № 15, технічного паспорта та довідки про те, що земельна ділянка, на якій розташований побудований позивачем будинок, перебуває в межах неіснуючого садового товариства, а відтак і рішення про передачу їй у приватну власність земельної ділянки є незаконним. Окрім того Київська міська рада прийняла рішення про приватизацію земельної ділянки без погодження меж із сусідніми землекористувачами.

Київська міська рада позов не визнала та мотивувала свої заперечення тим, що як на цей час, так і на момент прийняття оскаржуваного рішення, право власності на нерухоме майно, що знаходиться на виділеній земельній ділянці, належить ОСОБА_2 . За даними міського земельного кадастру земельна ділянка також обліковується за нею, а тому підстави для відмови ОСОБА_2 у наданні земельної ділянки у власність були відсутні. Крім того, жодних доказів на підтвердження притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб за підроблення документів, вчинення шахрайських дій з нерухомим майном тощо стороною позивача не надано.

У своїх поясненнях на позовну заяву ОСОБА_2 послалась на рішення суду, яким позивачу було відмовлено у визнанні за нею права власності на будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим вважала, що права та інтереси позивача оскаржуваним рішенням не порушені.

ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи.

Ухвалою суду від 13.04.2020 позовну заяву залишено без руху (а. с. 30, 31).

27.05.2020 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гарницького П. П., про усунення недоліків позовної заяви (а. с. 34-38).

Ухвалою суду від 28.05.2020 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 09.11.2020 (а. с. 39, 40).

24.09.2020 до суду надійшли пояснення третьої особи ОСОБА_2 (а. с. 61-126).

01.11.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву від Київської міської ради (а. с. 45-48).

В підготовчому засіданні 09.11.2020 представник позивача заявив клопотання про витребування від відповідача доказів, яке судом залишене без розгляду, встановлено строки для подання інших заяв по суті справи та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 26.02.2021 (а. с. 127).

11.11.2020 від представника позивача надійшли відповіді на відзив та на пояснення третьої особи (а. с. 130-134, 135-141).

17.11.2020 від представника позивача надійшли клопотання про долучення письмових доказів та про витребування доказів (а. с. 142-144, 145-155).

В підготовчому засіданні 26.02.2021 судом відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про долучення доказів та про витребування доказів, постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 03.06.2021 (а. с. 166,167).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права і мотиви їх застосування.

ОСОБА_2 належить на праві особистої приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:000 (далі також - спірний будинок).

Реєстрація права власності ОСОБА_2 на спірний будинок здійснена 07.09.2016 за рішенням державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Києва Герасименко Н. М., реєстраційна дія № 67862291.

У травні 2016 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на вищевказаний житловий будинок, а ОСОБА_2 в рамках цієї справи пред`явила до ОСОБА_1 зустрічний позов про зобов`язання не чинити перешкод у здійсненні права власності та виселення (цивільна справа № 753/10316/16-ц).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15.06.2017, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.09.2017, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено, а зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено - зобов`язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкод у здійсненні права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та виселено ОСОБА_1 разом із неповнолітніми дітьми ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з вказаного будинку без надання іншого житлового приміщення.

Ухвалюючи вищевказане рішення суд виходив із того, що ОСОБА_1 не надано належних доказів побудови спірного житлового будинку за її власні кошти, натомість ОСОБА_2 доведено, що будинок було побудовано за її кошти.

У 2018 р. ОСОБА_3 звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Києва Герасименко Н. М. про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на спірний житловий будинок (справа № 826/5058/18).

Рішенням суду від 11.10.2018 у задоволенні позову ОСОБА_3 було відмовлено, а постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2018 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва скасовано та закрито провадження у справі на тій підстави, що спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Предметом цього позову є вимоги ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення ХІ сесії VIII скликання Київської міської ради від 13.02.2020 № 37/8207, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) між земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 та передано ОСОБА_2 у приватну власність земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер :90:029:0261) із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 (а. с. 7).

У статтях 15, 16 ЦК України закріплене право кожного на захист свого цивільного (особистого немайнового або майнового) права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За приписами частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 5 ЦПК України визначає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Аналіз змісту наведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що захисту підлягає лише порушене або оспорюване право або інтерес, а відтак вирішуючи спір по суті суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясувати наявність чи відсутність факту порушення або оспорення відповідного права чи охоронюваного законом інтересу.

За обставинами справи установлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , що засвідчено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності (правової певності), який передбачає, що рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до положень частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже ураховуючи, що оскаржуване рішення Київської міської ради стосується передачі ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, претензії ОСОБА_1 на який визнані судом необґрунтованими, це рішення жодним чином не порушує її суб`єктивні права чи цивільний інтерес, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Вимоги позову про зобов`язання вчинити дії є похідними від вимоги про визнання незаконним та скасування рішення про передачу земельної ділянки у власність, а відтак підстави для їх задоволення також відсутні.

ІV. Розподіл судових витрат між сторонами.

За правилом, встановленим статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові - на позивача.

Отже з огляду на результат розгляду справи та відсутність доказів понесення відповідачем судових витрат сплачений позивачем судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішення про приватизацію земельної ділянки, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: