Справа № 527/481/21
провадження № 2-з/527/10/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі суду:

судді Павлійчук А. В.

при секретарі Бутко В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича, Державного підприємства «Сетам» Міністерства юстиції України, Фермерського господарства «СВІТОЗАР», за участю третіх осіб: ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про визнання недійсними електронних торгів та документів, скасування запису про реєстрацію права власності, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на цілісний майновий комплекс Глобинської ремонтно-будівельної дільниці загальною площею 996,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .), який зареєстрований на праві власності за Фермерським господарством «Світозар» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 56921704 від 04.03.2021, приватний нотаріус Джусь Світлана Василівна, Глобинський районний нотаріальний округ, Полтавська обл.

В обґрунтування зазначив, що ОСОБА_1 21 березня 2006 року, як дружина ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 24 липня 1993 року, набула у спільну сумісну власність подружжя права співвласника цілісного майнового комплексу Глобинської ремонтно-будівельної дільниці загальною площею 996.7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . 19 лютого 2021 року у виконавчому провадженні №62375746 приватним виконавцем Скрипник В.Л. складено Акт про проведені електронні торги, в якому зазначається: при примусовому виконанні виконавчого провадження № 62375746 з примусового виконання виконавчого листа № 761/38335 19, виданого 28 квітня 2020 року Шевченківським районним судом м. Києва про: «Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» суму заборгованості за комплексним договором № 8 1120786 від 25 січня 2018 р. у розмірі 253 381,40 грн., судовий збір у розмірі 3800,72 грн.». Боржник за виконавчим провадженням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягувач за виконавчим провадженням: Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк». Складено відповідний акт про проведені електронні торги, а саме про реалізацію цілісного майнового комплексу Глобинської ремонтно-будівельної дільниці загальною площею 996,7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належав ОСОБА_3 . Електронні торги проведені 08 лютого 2021 року Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України. Переможцем електронних торгів, згідно протоколу № 525075 від 08 лютого 2021 року - покупцем лоту № 463023 є учасник № 3 представник Фермерського господарства «СВІТОЗАР». ОСОБА_1 стверджує, що вона є співвласником ЦМК та не давала згоди на його відчуження. Враховуючи наведене заявниця, звернулася до суду з позовною про визнання недійсними електронних торгів та документів, скасування запису про реєстрацію права власності.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, всебічно та повно дослідивши доводи позивача, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Вивчивши заяву про забезпечення позову щодо накладення арешту на нерухоме майно, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів щодо накладення арешту, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову про накладення арешту на нерухоме майно - підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.149-159,260,353,354 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: цілісний майновий комплекс Глобинської ремонтно-будівельної дільниці загальною площею 996,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .), який зареєстрований на праві власності за Фермерським господарством «Світозар» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 56921704 від 04.03.2021, приватний нотаріус Джусь Світлана Василівна, Глобинський районний нотаріальний округ, Полтавська обл.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Суддя А. В. Павлійчук