МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №370/147/17

"03" вересня 2021 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазка Н.Б.

із секретарем Ілюшенко К.В., Лещук О.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Бучанського району Київської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору: Макарівська державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у квартирі спадкодавця на час відкриття спадщини, і прийняття спадщини; встановлення факту догляду за особою, яка його потребувала; про зміну черговості спадкування, усунення від права на спадкування за законом Ѕ частини спадщини, визнання (надання) права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом, та визнання права на Ѕ частину спадщини за законом,

в с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до суду з позовом, який уточнювала до ОСОБА_2 , вказавши третьою особою на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору: Макарівську державну нотаріальну контору Київської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у квартирі спадкодавця на час відкриття спадщини, і прийняття спадщини; встановлення факту догляду за особою, яка його потребувала; про зміну черговості спадкування, усунення від права на спадкування за законом Ѕ частини спадщини, визнання (надання) права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом, та визнання права на Ѕ частину спадщини за законом, посилаючись на то, що 06.11.1960 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 1937 року народження. Після реєстрації шлюби вони проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.

Її позивачки рідна сестра ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 10.09.1984 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З 1984 року по 1995 рік подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_6 проживали у квартирі по АДРЕСА_2 , належній на праві власності ОСОБА_7 , яка дісталась їй у власність після смерті її першого чоловіка.

В 1995 році ОСОБА_7 тяжко захворіла на онкологічне захворювання, перенесла чотири хірургічні операції. Проте, хвороба стала прогресувати і її стан здоров`я різко погіршився.

В 2001 році за обопільною згодою зі своїм чоловіком ОСОБА_6 , зважаючи на тяжкий стан здоров`я та необхідність наявності значної суми коштів на лікування від онкологічного захворювання сестра позивачки ОСОБА_7 продала в Києві дві належні їй на праві власності квартири, та подружжя переїхало на подальше постійне проживання в смт Макарів, Київської області.

В смт Макарів Київської області у 2001 році сестра з чоловіком придбали у спільну сумісну власність подружжя (по Ѕ частці кожний) двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 .

Оскільки у 2001 році сестра з чоловіком перебрались на постійне Макарів, вона, позивачка часто бувала у них в гостях і було добре знайомий ОСОБА_6 .

Після цього, вони упродовж 2003-2007 років замовили та виготовили державний акт на право власності та технічний паспорт на будівництво торговельного об`єкту - магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », розпочали будівництво магазину за вказаною адресою.

Однак, розпочати підприємницьку торговельну діяльність вони не встигли, бо ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 померла.

Крім цього, 10.05.2007 року ОСОБА_6 , перебуваючи у своєму магазині по АДРЕСА_4 , необережно оступився, впав, отримав тяжку травму - багатоуламковий перелом правої гомілкової кістки.

Дізнавшись про цю надзвичайну подію рідні сестри ОСОБА_6 наполягли, щоб ОСОБА_6 , який мав статус військового пенсіонера (офіцер, проходив службу у прикордонних військах Російської Федерації на Камчатці) був направлений на подальше лікування та проведення повторної хірургічної операції на правій гомілці до Центрального госпіталю МВС України, що і було зроблено.

В госпіталі ОСОБА_6 було повторно прооперовано зі вставленням апарата Єлізарова для відновлення кісток, де він перебував у післяопераційний період та на лікуванні з 10.05.2007 року по вересень 2007 року.

Піклуючись про стан здоров`я чоловіка померлої сестри, її, позивачки син - ОСОБА_8 ) 1967 року народження, та його дружина ОСОБА_1 , та дочка позивачки - ОСОБА_9 , її чоловік ОСОБА_10 , на її, позивачки прохання, часто провідували ОСОБА_6 у госпіталі з травня по вересень 2007 року, надавали йому матеріальну допомогу: готували та передавали йому продукти харчування, які він любив, придбавали йому необхідні ліки, медпрепарати, доставляли необхідний зимний одяг, взуття.

На противагу цьому, дочка ОСОБА_6 - ОСОБА_2 року народження, яка проживала в Києві поруч з Центральним госпіталем (04116, м. Київ, вулиця Бердичівська, 1), за ці п`ять місяців 2007 року жодного разу не провідала батька в госпіталі, жодного разу не провідала батька, не поцікавилась станом його здоров`я, та не надала йому будь-якої матеріальної допомоги.

У зв`язку з цим, хворий ОСОБА_6 , перебуваючи у госпіталі переймався байдужістю дочки до стану його здоров`я, плакав, наголошував на тому, що маючи дочку, він почуває себе самітнім, нікому не потрібним, спустошеним, що свідчило про невиконання (ігнорування) дочкою хворого вимог ч.1 ст.202 Сімейного кодексу України, згідно якої повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

Після виписки з госпіталю ОСОБА_6 перебував на реабілітації та проходив курс амбулаторного лікування вдома за місцем проживання.

Під час проживання ОСОБА_6 в квартирі в смт Макарів, дочка з ним, після виписки з госпіталю, не спілкувалася, матеріально не допомагала йому. Вона казала сестрам ОСОБА_6 : ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , що «у мене дуже напружені стосунки батьком ?!!!».

З цього моменту серед рідних ОСОБА_6 повстало питання про те. хто надалі буде опікуватись ним та доглядати його, адже йому, як особі похилого віку, яка отримала травму та вільно не пересувалася, потрібен був постійний догляд та стороння допомога, оскільки він себе самообслуговувати вже не міг.

Крім цього, у ОСОБА_6 розвинувся цукровий діабет (III ст.), стала загнивати нога, яку мали ампутувати. Він потребував постійного стороннього догляду та допомоги.

За цей час, відповідачка ОСОБА_2 перший раз провідала батька в смт Макарів 21.02.2016 року, а другий раз - у травні 2016 року. Обидва рази ОСОБА_6 передавав дочці грошові як у доларах (так і у гривнях), повідомляючи «Це - онуці».

Ніхто з його найближчих рідних: дочка, відповідач ОСОБА_2 , брат - ОСОБА_15 , сестра - ОСОБА_16 , сестра - ОСОБА_17 , сестра - ОСОБА_18 , сестра - ОСОБА_19 , не бажали забирати до себе тяжко хворого батька (брата) та брати на себе тягар з понесення матеріальних витрат на його утримання та догляд, а переклали свої обов`язки на неї, позивачку.

Тоді на сімейній раді її, позивачки діти: ОСОБА_20 , ОСОБА_8 , невістка - ОСОБА_21 звернулись з проханням до неї (позивачки) не бути байдужою до горя та допомогти тяжко хворому ОСОБА_6 , який фактично залишався без стороннього догляду та допомоги, самітнім у квартирі, і нікому не потрібним, а відтак - не зміг би вижити в даній ситуації, в якій він опинився, оскільки він для її сім`є не є сторонньою людиною, адже це чоловік її померлої сестри, і вона має подбати про нього.

Будучи вдовою, перейнявшись жалем та небайдужістю до горя чоловіка померлої сестри, вона, позивачка послухала дітей та прийняла рішення піти до ОСОБА_6 та запропонувати йому свій сторонній догляд та допомогу, а відтак - вирішити питання щодо подальшого спільного проживання з ним однією сім`єю.

ОСОБА_22 з радістю відгукнувся на цю пропозицію, повідомив, що сам довго думав та обмірковував над цим питанням, але не наважувався про це сказати, а потім сам просив допомоги та запропонував перебратись з її місця постійного проживання по АДРЕСА_1 до нього в квартиру АДРЕСА_5 , та проживати разом однією сім`єю як чоловік та жінка.

Дізнавшись про це, рідні сестри ОСОБА_6 - ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , його брат ОСОБА_25 також благали її, позивачку не кидати їх брата, перейти до нього спільно проживати, надати йому, як хворому та непрацездатному необхідну допомогу (утримання). При цьому вони запевнили її, що у міру своїх можливостей будуть приїздити з міста Василькова Київської області та міста Боярки Києво-Святошинського району, де вони проживають, до брата в смт Макарів, та будуть надавати йому (їм) посильну матеріальну допомогу, будуть по черзі доглядати хворого брата.

Вона, позивачка погодилась на пропозицію своїх дітей, ОСОБА_6 , його сестер ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , та у вересні 2007 року перейшла у квартиру АДРЕСА_6 , де разом з ОСОБА_6 почали проживати сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу. У них був спільний сімейний бюджет, вони вели сумісне домашнє господарство.

Тобто, вона, позивачка та ОСОБА_6 , як особи, які спільно стали проживати, стали пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, фактично з вересня 2007 року утворили сім`ю, що підпадає під ознаки визначені ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України.

Зважаючи на вказану причину та суттєву обставину, так як у 2005 році вона втратила чоловіка, та є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом другої групи, а у чоловіка сестри у лютому 2007 року померла дружина - ОСОБА_7 , і він та вона (позивачка) залишилися самотніми особами похилого пенсійного віку, - у вересні 2007 року, на прохання ОСОБА_6 та його сестер, вона перейшла проживати спільно до ОСОБА_6 .

Запевненням сестер ОСОБА_6 - ОСОБА_24 та ОСОБА_23 у догляді брата та надання матеріальної допомоги не вдалось справдитись, оскільки після початку їхнього проживання з ним, вони не тільки за ці 9 років жодного разу не приїхали з міста Василькова та Боярки в смт Макарів та не провідали свого брата, а й не зателефонували, не поцікавились станом його здоров`я.

Оскільки за станом здоров`я та діагнозом захворювання ОСОБА_6 йому потрібна спеціальна дієта та посилене харчування, вона забезпечувала приготування їжі з необхідних продуктів харчування з дотриманням певного раціону харчування.

На придбання необхідних продуктів для спільного харчування, вони витрачали свої спільні кошти, джерелом надходження яких була отримувана кожним з них пенсія.

Аналогічно, проживаючи у квартирі ОСОБА_6 , за рахунок коштів отриманої ними пенсії вони спільно оплачували вартість житлово-комунальних послуг, придбавали продукти харчування, предмети звичайної домашньої обстановки і ужитку в квартиру, одяг, взуття,

необхідні ліки для лікування, будівельні матеріали для ремонту квартири, оплачували вартість таких ремонтних робіт в квартирі залученим майстрам-будівельникам, придбавали необхідні автозапчастини для належного йому на праві власності легкового автомобіля «Wolkswagen Passat», червоного кольору, державний номерний НОМЕР_1 .

Окрім приготування їжі (ведення спільного домашнього господарства), маючи певні навички медичного працівника, вона, позивачка робила ОСОБА_6 уколи, перев`язки, придбавала необхідні ліки згідно виписаних рецептів лікарів. Оскільки її сип, ОСОБА_8 має середню спеціальну медичну освіту, то він постійно допомагав їй - займався лікуванням ОСОБА_6 та надавав йому постійну медичну підтримку: робив уколи, масаж, підстригав його, допомагав забратись у ванну та помитись, вибратись з неї (в нього не згиналась хвора нога), виконував інші необхідні медичні процедури.

Крім цього, постійно робила уколи ОСОБА_6 та їй на протязі дев`яти років фельдшер (медсестра) Макарівської ЦРЛ ОСОБА_26 .

ОСОБА_8 самостійно облаштував плавні міжкімнатні переходи дверних прорізів унизу підлоги та дверних прорізів квартири, з тим, щоб ОСОБА_6 міг вільно пересуватись на ходунках з коліщатками, надав допомогу у заміні та встановленні сантехнічного обладнання у туалеті та ванній кімнаті, замінив старі труби гарячого та холодного водопостачання у кімнаті та туалеті. Коли сталось підтоплення квартири сусідами з квартири поверх ОСОБА_8 відразу відгукнувся та допоміг зробити ремонт у ванній кімнаті та туалеті квартири.

Крім цього, на прохання ОСОБА_6 . ОСОБА_8 надав матеріальну допомогу та допомогу особистою працею в обшивці вагонкою балкону квартири, зробив підлогу та підбив стелю балкону, а також встановив металопластикові вікна на балконі.

Після придбання у 2001 роді сім`єю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вказаної квартири в смт Макарів, в ній потрібно було робити ремонт, підлогу постелити у кімнатах та приміщеннях квартири, яка була взагалі відсутня, бо на підлозі мався лише порваний на шматки старий лінолеум, поклеїти на стінах та стелі в кімнатах шпалери.

З цією метою ОСОБА_6 виписав та привіз зі своєї роботи будівельні матеріали, які були у вживанні: зірваний паркет та дошки підлоги, придбали шпалери, інші необхідні матеріали для ремонту. Оскільки дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_2 тяжко хворіла на онкологічне захворювання, то на її (позивачки) прохання, упродовж 2001-2002 років, за безпосередньої участі працею її рідного брата - ОСОБА_28 , його дружини ОСОБА_29 (померла у 2010 році), які проживали в селі Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, ОСОБА_30 , у квартирі ОСОБА_6 було зроблено ремонт: дружина брата очистила б/в паркет від залишків клею та бруду, висушила дошки підлоги, а потім ОСОБА_31 та ОСОБА_8 постелили підлогу, встановили плінтуси та налічники, поклеїли шпалери, пофарбували стелю.

У 2008 році, за рахунок спільного бюджету сім`ї та наданої практичної особистої допомоги її сином, ОСОБА_32 , було замовлено доставку вантажним автомобілем КАМАЗ ґрунту (грунтосуміші) та зроблено висипку під`їзного шляху від початі початку дороги вулиці Маяковського до гаражів автовласників жилого будинку, в тому числі до належного ОСОБА_6 металевого гаража, де зберігався (та зберігається по даний час) його легковий автомобіль «Wolkswagen Passat», червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Крім придбання КАМАЗУ ґрунту (близько 12-15 тон), вони також на висипку під`їзного шляху загального користування до гаражів, за рахунок спільних коштів сім`ї придбали один автомобіль КАМАЗ бутового каміння (близько 8-10 м3), а також один автомобіль КАМАЗ (11 тон) гранітного відсіву.

Незважаючи, що під`їзна дорога до автогаражів була у спільному користуванні з іншими власниками гаражів, що розташовані біля неї, на пропозицію ОСОБА_6 до інших власників гаражів внести кожному кошти по 200 гривень на облаштування нової дороги задля загального добробуту, усі відповіли відмовою, пославшись ні. те, що їх влаштовує користування старим під`їздом.

На облаштування під`їзного шляху загального користування до гаражів, нею та ОСОБА_6 загалом було витрачено спільних коштів в сумі близько 4500 гривень.

Разом з дітьми святкували її та ОСОБА_33 народження; разом з дітьми 10.11.2007 року влаштували ОСОБА_6 святкування його ювілею - 70-річчя з дня народження (діти сказали їй: « ОСОБА_34 не був такий сумний, влаштуємо йому приємний сюрприз»). На його ювілей нами були запрошені його рідні сестри ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , його брат ОСОБА_25 , куми, а також - керівництво (працівники) спортивної бази відпочинку « Динамо » (урочище «Зелений бір»: село Глібівка, Димерського району, Київської області), де він пропрацював понад 40 років.

ОСОБА_6 коли дізнався про це, зрадів, відразу змінився, став окриленим, перестав казати про швидку неминучу смерть, в нього з`явився потяг до життя.

Відповідачка ОСОБА_2 не тільки не приїхала на ювілей, а й навіть не привітала батька по телефону. ОСОБА_6 боляче пережив цю прикрість.

Після Нового 2008 року ОСОБА_6 став називати її, позивачку - дружиною.

Вимоги один до одного про офіційну реєстрацію шлюбу вони не пред`являли, оскільки кожен з них вже прожив довге життя, мав дітей та внуків, і для себе вони усвідомлено розуміли, що головне в сімейних стосунках між чоловіком та жінкою, що проживають спільно без шлюбу, це не штамп-відмітка у паспорті про шлюб, а такі основоположні загальнолюдські принципи та цінності, що характеризують поняття «сім`я», як спільні інтереси, доброта, щирість, відвертість і взаємодопомога.

На сімейній нараді в серпні 2009 року, на якій крім неї, позивачки та ОСОБА_6 були присутні: ОСОБА_8 , ОСОБА_20 невістка ОСОБА_21 , вирішувалися питання практичної та матеріальної допомоги ОСОБА_6 у виготовленні та встановленні пам`ятнику на могилі його померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 дружини - ОСОБА_7 , оскільки всі реально розуміли, що сам ОСОБА_22 через стан свого здоров`я та безучасність його дочки, сестер самостійно не зможе віддати належну шану своїй померлій дружині.

На пропозицію ОСОБА_30 , вирішили замовити та придбати за вподобаний її дітьми гранітний пам`ятник на могилу дружини ОСОБА_35 у приватного підприємця ОСОБА_36 в смт Ставище, Київської області, що і зробили.

Дізнавшись про це, дочка ОСОБА_6 - ОСОБА_37 , перед тим, як мали їхати у Ставище замовляти пам`ятник, зателефонувала та попросила зачекати з замовленням, пообіцявши, що сама замовить матері пам`ятник з (мармуру). Проте, своєї словесної обіцянки дочка ОСОБА_6 так і не виконала.

ОСОБА_38 постійно телефонували щодо виконання даної нею обіцянки, вона вимагали передати їй 5000 доларів США, повідомивши, що начебто пам`ятник з білого мармуру вже виготовлений, і його необхідно забрати. Але на прохання надати підтверджуючі замовлення та виготовлення пам`ятника документи, фото пам`ятника, контактні дані та реквізити суб`єкта підприємницької та виготовлення пам`ятника, затверджену калькуляцію з виготовлення пам`ятника на 5000 доларів США, - остання постійно відмовлялась з надуманих причин. Жодних підтверджуючих документів, вона не надала.

Не дочекавшись на протязі понад одного року реалізації дочкою ОСОБА_39 виконання даної нею обіцянки про замовлення та виготовлення пам`ятника матері зрозуміли, що пам`ятника від відповідачки не буде.

Після цього вона, позивачка та ОСОБА_6 передали ОСОБА_8 та його дружині - ОСОБА_40 спільні грошові кошти з свого сімейного бюджету, і вони 14.08.2009 року в смт Ставище, Київської області, замовили у СПД-фізичної особи (ФОП) пам`ятник померлій дружині ОСОБА_6 .. При цьому, 14.08.2009 року надали аванс у розмірі 4500.00 гривень за виготовлення пам`ятника, а решту суми - 4400.00 гривень мали сплатити по закінченню виконання замовлення пам`ятника.

15.09.2009 року було закінчено виготовлення пам`ятника дружині ОСОБА_6 - ОСОБА_38 . Після чого вона, позивачка, ОСОБА_6 передали ОСОБА_41 та його дружині ОСОБА_42 грошові кошти, ті передали в смт Ставище ФОП ОСОБА_36 . Всього за рахунок її спільних з ОСОБА_6 коштів, було сплачено суму 8900.00 гривень.

Також, за час спільного з ОСОБА_6 проживання як чоловіка та жінки без реєстрації шлюб, за рахунок спільних коштів сім`ї, було придбано у належну ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_7 , наступне майно:

- 30.01.2010 року - побутовий холодильник марки 8АМ81ЖО, моделі РТ30СіСМВ/В/УТ у магазині «Фоксмарт» ТОВ «Бравіс», м.Київ, просп.Московський, 34 А, вартістю 3519.00 гривень;

- 09.10.2014 року пилосос марки «Rowenta», який придбаний у ТОВ «Метро Кеш енд Керрі

Україна», м.Київ, вартістю 1200.00 гривень;

-07.10.2015 року ортопедичний матрац «Оmtgа» у СПД-фізичної особи

ОСОБА_43 , у м.Києві, склад №7, вартістю 4600.00 гривень.

А тому, відповідно до ст.3, 74 СК України вищезазначене рухоме майно має належати їй, позивачці разом з померлим ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності подружжя.

Відповідачка ОСОБА_2 жодних коштів у придбання будь-якого майна, а так само на придбання необхідних ліків та медпрепаратів, проведення ремонту у квартирі свого батька не надавала.

Крім цього, на протязі сумісного з ОСОБА_6 проживання з 2007 року по 2016 рік вона та ОСОБА_6 вкладали свої спільні кошти сімейного бюджету на поповнення відкритого на його ім`я рахункового рахунку № НОМЕР_2 у Макарівському ТВБВ №10026/0773 філії ГУ то Києву та Київській області ГУ АТ «Ощадбанк України» за адресою: 08000, смт Макарів, вул.Садова,1.

ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_6 помер.

Заповіту за життя, померлий ОСОБА_6 не залишив.

До спадкової маси майна, що залишилось незаповіданим після смерті ОСОБА_6 , належного померлому спадкодавцю на праві особистої приватної власності на дату відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ) належить наступне рухоме і нерухоме майно:

а) приватизована двокімнатна квартира АДРЕСА_8 АДРЕСА_9 ;

б) легковий автомобіль «Wolkswaden Passat», червоного кольору, 1993 року випуску, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ;

в) збірний металевий гараж розміром 6м для зберігання автомобіля «Wolkswaden Passat», червоного кольору, 1993 року випуску, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ;

г) дачний будинок загальною площею 20,5 кв м., розташований на приватизованій ділянці площею 0,08 га, що знаходиться у дачному кооперативі «Глібівка»: АДРЕСА_15;

ґ) грошовий вклад, належний померлому ОСОБА_6 на праві власності, розміщений на його розрахунковому рахунку № НОМЕР_3 у Макарівському ТВБВ 10026/0773 філії ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк України», смт Макарів, вул. Садова, 1);

д) предмети звичайної домашньої обстановки і ужитку, що знаходяться. по АДРЕСА_10 .

Спадкоємцем першої черги майна померлого ОСОБА_6 за законом є його дочка, відповідач по справі - ОСОБА_2 .

У визначений законом шестимісячний строк, 20.12.2016 року вона, позивачка подала до Макарівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 як спадкоємець за законом четвертої черги, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідачка - спадкоємець першої черги за законом, дочка померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_2 також у встановлений законом шестимісячний строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька.

Усі інші спадкоємці другої черги (брат та сестри) заяв нотаріусу про прийняття спадщини у шестимісячний строк після смерті спадкодавця ОСОБА_6 не подавали.

Позивачка вважає, що має право вимоги встановлення спільного проживання чоловіка та жінки без шлюбу у квартирі спадкодавця спадщини, і прийняття спадщини, про встановлення факту догляду за особою, яка потребувала, про зміну черговості спадкування, усунення від права на спадкування за законом на 1/2 частини спадщини, визнання (надання) права на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги за законом та визнання права на 1/2 частину спадщини за законом першої черги за законом - відповідачем ОСОБА_2 виходячи з обставин, що викладені в позовній заяві.

Позивачка ОСОБА_1 просить: - встановити юридичних факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_6 як чоловіка та жінки без шлюбу з вересня 2007 року по 24.07.2016 року у квартирі спадкодавця за адресою: АДРЕСА_11 , на час відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ), прийняття спадщини;

- встановити юридичний факт догляду нею, ОСОБА_1 за тяжко хворим інвалідом 2 групи ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , як особою, що потребувала з травня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_10 включно;

- змінити черговість спадкування нею, спадкоємицею за законом ОСОБА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_11 , четвертої черги, на першу чергу;

- усунути спадкоємця першої черги за законом, ОСОБА_2 1967 року народження, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_12 , (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Оболонським РУ ГУ МВС України в м. Києві 11.05.2000 року, від права на спадкування за законом Ѕ частини спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_6 ;

- визнати за нею, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 24.11.1999 року Макарівським ГУ МВС України в Київській області, право на спадкування за законом разом з спадкоємцем першої черги ОСОБА_2 та визнати за нею, ОСОБА_1 право на Ѕ частину спадщини за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_10 спадкодавця ОСОБА_6 .

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Антошина З.В. надала заперечення та доповнення до заперечень проти позову, в яких просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі зазначивши, що спадкодавець ОСОБА_6 перебував в зареєстрованому шлюбі з сестрою позивача, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . Дітей від шлюбу не мали. До цього шлюбу ОСОБА_6 перебував в зареєстрованому шлюбі з матір`ю відповідача. Відповідач є рідною донькою спадкодавця ОСОБА_6 і єдиним спадкоємцем першої черги. Після розлучення спадкодавця з матір`ю відповідача між спадкоємцем ОСОБА_6 і відповідачем-донькою ОСОБА_2 відносини напружилися, оскільки спадкодавець поставив донці умову, що він випишеться з їх сумісної квартири лише після того, коли вона сплатить йому 5000 доларів США, що складало велику складність для відповідача, але вказану суму вона йому сплатила, і в 1993 році спадкодавець виписався з квартири. Ця подія породила між ними глибоке відчуження і декілька років вони не підтримували ніяких відносин і не спілкувалися.

Спадкодавець ОСОБА_6 знаходився в шлюбі з матір`ю відповідача з 1964 року по 1993 рік. 10.09.1994 року він вступив в шлюб з сестрою позивача. Відповідач вважала, що батько розлучився з її матір`ю з вини сестри позивача, що також відобразилося на її відносинах з батьком, що підтверджує в позовній заяві і сама позивач.

Серед інших позовних вимог позивач просить усунути відповідача від права на спадкування, про що не надає ніяких підстав. З позовної заяви вбачається, що позивач відносить відповідача до другої групи негідних спадкоємців. До другої групи негідних спадкоємців належать ті особи, чиї поступки не становлять настільки великої суспільної небезпеки і не прирівнюються до правопорушень.

Окремо закон виділяє усунення від спадкування особи, яка ухилялася від надання допомоги спадкоємцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Така особа в таких випадках усувається від спадщини виключно за прерогативою суду, тобто навіть у випадках встановлення у судовому засіданні зазначених у ч.5 ст.1224 ЦК України усунення особи від спадкування є виключно прерогативою суду. Таке вирішення питання викликано складністю однозначного тлумачення термінів «ухилення від надання допомоги спадкодавцеві», «тяжка хвороба», «безпорадний стан спадкодавця».

Дійсно в травні 2007 року спадкодавець мав травму правої гомілкової кістки і був госпіталізований до Центрального госпіталю МВС України. Там він, як і вказує позивач, знаходився на стаціонарному лікуванні з 10.05.2007 року по вересень 2007 року.

Цей період не відноситься до поняття «безпорадний стан». В госпіталі він знаходився під постійним доглядом медичного персоналу, а в подальшому на амбулаторному лікуванні.

В зв`язку з переломом гомілки спадкодавцю інвалідність не встановлювалася. Перелом гомілки прийшовся на той час, коли відносини між ним і донькою не поновилися. З часу перелому гомілки у спадкодавця пройшло більше п`яти років.

20.02.2010 року відповідач народила доньку - онуку спадкодавця, і в зв`язку з цією подією відносини між ними поновилися. Спадкодавець став проявлять опіку над донькою відповідача і своєю онукою.

Спадкодавець ніколи не був у безпорадному стані, не хворів на тяжкі недуги. Спадкодавець знаходячись на пенсії, працював директором бази відпочинку «Динамо», яка знаходилася в селі Глібовка Київської області. В 2010 році він запросив відповідача на відпочинок з онукою. Організував їм окремий будинок для відпочинку, що робив і в подальші роки.

Відповідач виховує дитину одна, дитина дуже часто хворіла і хворіє. Безумовно відповідач в силу можливостей відвідувала батька не дуже часто з урахуванням хвороби дитини, різних їх місць проживання, але сама позивач стверджує в позовній заяві, що відповідач приїздила до батька з Києва в смт Макарів декілька разів. Крім того, весь цей час відповідач займалась доглядом за прикутою до ліжка матір`ю.

Не ухилялася відповідач і від матеріальної допомоги батькові, який в її матеріальній допомозі ніколи не мав потреби. Він був забезпеченою людиною. Відповідач з малолітньою дитиною і хворою матір`ю проживала на заробітну плату держслужбовця.

Її батько отримував хороше пенсійне забезпечення військового службовця, мав достойну заробітну плату директора бази, мав дохід від будиночку, який йому належав на території бази відпочинку. Крім того, він мав статки від здачі в оренду дачі, він також мав у власності земельну ділянку, а в ощадбанку три грошові вклади, що підтверджується тим, що за договором №127546726 від 09.11.2015 року в державному ощадбанку відкрив на своє ім`я поточний рахунок в іноземній валюті та на його касове обслуговування.

При таких особистих статках і статках відповідача спадкодавець ніколи і не звертався до відповідача за матеріальною допомогою, а іноді надавав її відповідачу.

Для постановлення рішення про усунення від права на спадкування [праву повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили те, що спадкодавець потребував допомоги від відповідача, а останній можливість її надати проте ухилявся від обов`язку щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавця, який її потребував полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення повинно бути пов`язано з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. В таких випадках обов`язковому з`ясуванню підлягає питання чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця і чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати допомогу.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права спадкування відповідно ч.5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність обставин ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця у безпорадному стані, потреби спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від права на спадкування.

Така обставина, що відповідач не спілкувалася протягом якогось часу зі спадкодавцем не свідчить про факт умисного ухилення від надання допомоги. Важливе значення має обґрунтованість позовних вимог та належність доказів на їх підтвердження. Ніяких належних чи допустимих доказів

про знаходження спадкодавця в безпорадному стані, ухилення відповідача від надання спадкодавцеві необхідної допомоги саме від відповідача позивач суду не надала. Позовні вимоги повністю спростовуються представленими доказами до заперечень на позов. З вересня 2007 року в житті спадкодавця з`явилася позивач. При таких умовах спадкодавець не потребував ніякої допомоги саме від відповідача. Таким чином позовні вимоги про усунення відповідача від права на спадкування є необґрунтованими, вони не мали місця, тому і не підлягають задоволенню.

На даний час правовий статус по відношенню до спадкодавця невизначений, але він не може бути визначений лише як особи, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`ю не менше 5 років, що може бути встановлено лише судом. Таке рішення на даний час відсутнє, але в разі доведеності проживання позивача зі спадкоємцем однією сім`єю не є підставою для виникнення в неї права на спадкування за законом як спадкоємця першої черги на підставі ст.1261 ЦК України. Черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які уже прийняли спадщину відповідно ч.1 ст.1259 ЦК України, або на підставі рішення суду відповідно ч.2 ст.1259 ЦК України. Пропозицію відповідача вирішити право спадкування майна у відповідністю з ч.1 ст.1259 ЦК України позивач відхилила.

Підставами для задоволення позову про зміну черговості в спадкуванні в судовому порядку є п`ять підстав, які в даній справі відсутні. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою виникнення в них права на спадкування за законом, як спадкоємцеві першої черги, а в задоволенні позову про зміну черговості спадкування обов`язково підлягає встановленню факт встановлення сторін до спадкоємців за законом різних черг. В даному випадку є єдиний спадкоємець першої черги - відповідач.

Зміна черговості спадкування надає лише право спадкодавцю, а не визнає його спадкодавцем з цієї черги. Отримавши право на спадкування разом зі спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до ст.1261-1265 ЦК України.

Представник позивача та позивач ставлять ще і позовну вимогу про встановлення факту догляду за тяжкохворим спадкодавцем ОСОБА_6 . Вказана вимога не заслуговує на увагу, оскільки не передбачена законом і не може мати окремого самостійного вирішення.

Вказані позовні вимоги охоплюються ч.2 ст.1259 ЦК України і такі позовні вимоги представник позивача і позивач пред`явили.

По справам про спадкування за законом законодавець звертає увагу на те, що вирішенні вимог про зміну черговості спадкування перевагу має дійсна воля спадкодавця при перерозподілі спадкового майна. Такі умови дійсно передбачені ч.1 ст.1259 ЦК України, згідно якої спадкодавці за законом можуть реалізувати волю спадкодавця, відійти від формальної черговості, яка передбачена законодавством і розподілити спадщину так, як цього бажав би спадкодавець, що оформлюється договором про зміну черговості, де можуть бути враховані особливості відносин спадкодавця з особою з якою він перебував у фактичних шлюбних відносинах та яка може претендувати на спадщину за законом лише у четверту чергу. Такий договір укладається заінтересованими спадкоємцями після відкриття спадщини і обов`язково в нотаріальному органі.

Відповідач, не дивлячись на відсутність доказів про проживання позивача з її батьком однією сім`єю більше 5 років та відсутність волі батька на перерозподіл спадкового майна, запропонувала скористатися позивачу умовами ч.1 ст.1259 ЦК України. Позивач категорично відхилила пропозицію відповідача, посилаючись на те, що все майно ОСОБА_6 по закону належить їй і що відповідач нічого не отримає від батьківського майна, оскільки підлягає усуненню від спадщини.

Представник позивача і позивач не скориставшись пропозицією відповідача пред`явили позовні вимоги на підставі ч.2 ст.1259 ЦК України. Дійсно ч.2 ст.1259 ЦК України передбачена зміна черговості лише за рішенням суду. Вказана норма може бути застосована, коли найближчі родичі ухиляються від виконання своїх юридичних і моральних обов`язків і догляд за спадкодавцем, а здійснюють вказане далекі родичі. В цей перелік не входять особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

В цих випадках закон звертає увагу перш за все на стан спадкодавця, який позбавляв би його скласти заповіт в силу недієздатності психічного розладу, не маючи можливості адекватно сприймати оточуюче. Саме ці обставини і обумовили появу норми за якою, суд може надати право на спадкування особі, яка належить до кола спадкоємців за законом, але до спадщини не закликаються, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкоємцемі, який був у безпорадному стані в силу похилого віку, тяжкої хвороби.

Під поняттям «опікування» розуміється надання звичайних послуг особі, яка перебувала у безпорадному стані і потребувала сторонньої допомоги в приготуванні їжі, прибиранні квартири, пранні білизни та іншого.

Під поняттям «матеріального забезпечення» розуміється надання матеріальної допомоги, яка була основним засобом до існування, а це і оплата комунальних послуг, придбавання ліків і основних речей для догляду.

Підставою для задоволення вимог про зміну черговості до спадкування в судовому порядку є сукупність наступних юридичних фактів:

-здійснення опіки над спадкодавцем, надання нематеріальних послуг (спілкування, поради, консультації і інше);

-надання допомоги, яка має матеріальне вираження;

-матеріальне забезпечення;

-тривалий час здійснення дій;

-безпорадних стан.

Таким чином, для задоволення такого позову необхідна наявність п`яти вищевказаних обставин.

Спадкодавець ОСОБА_6 ніколи не знаходився в безпорадному стані. Не знаходився він в безпорадному стані і в зв`язку з переломом кісток правої гомілки в липні 2007 року. З єпікризу за №6357 Центрального госпіталю МВС України вбачається, що ОСОБА_6 знаходився в травматологічному відділення на лікуванні з 19.07.2007 року по 14.09.2007 року. В цей період він перебував під опікою лікувальної установи і не знаходився в безпорадному стані, як і в подальшому, коли знаходився на реабілітації. При виписці ОСОБА_6 йому було рекомендовані таблетки для покращення загального стану здоров`я та рентгеноконтроль через 2 місяці.

Відсутність безпорадного стану у ОСОБА_6 підтверджується довідкою за №10

15.02.2017 року фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України про трудову діяльність ОСОБА_6 , де він працював з 16.08.1978 року на різних посадах по 01.04.2011 рік.

Не надано позивачем доказів про знаходження ОСОБА_6 в безпорадному стані і після звільнення з роботи за власним бажанням.

Тим більше, що знаходження ОСОБА_6 на лікуванні в шпиталі не мало ніякого відношення до позивача. Свої відносини з ОСОБА_6 вона пов`язує з вересня 2007 року.

Не мав ОСОБА_6 складнощів і в своєму матеріальному забезпеченні. Він отримував військове пенсійне забезпечення, мав заробітну плату, доходи від здачі в оренду приміщень, банківські дивіденди. При таких статках ОСОБА_6 пенсія позивача не могла складати для ОСОБА_6 основного засобу існування.

Одночасно, позивач і її представник просять встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_6 . Саме ці вимоги виключають вимоги за ч.2 ст.1259 ЦК і, тому що Сімейний кодекс України вдався до такої оцінки як «сімейний побут», а також, що права і обов`язки членів сім`ї виникають і існують одночасно, охоплюючи взаємну опіку, матеріальне забезпечення та інше.

В зв`язку з такими вимогами закону позивачу та її представнику слід визначитися в позовних вимогах. Чи відносяться вони до зміни черговості в спадкуванні, де не охоплюються особи проживаючі зі спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу і відсутності волі спадкодавця, чи встановлювати факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Відповідачу невідомі факти проживання позивача з її батьком однією сім`єю. Від батька їй було відомо, що позивач являється у нього хатньою робітницею, що підтверджується позовною заявою позивача, де вона вказує, що за порадою родичів, вона запропонувала ОСОБА_6 роботу по догляду і по хатніх роботах.

Згідно листу від 16.05.2013 року за №24-753/0/4 /13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали однією сім`єю не менше як 5 років до відкриття спадщини, необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають загальні обов`язки, що необхідно при розгляді справ про спадкування враховувати, що позивач зареєстрований за іншою адресою, що напряму відноситься до позивача, яка зареєстрована в тому ж місці в приватному будинку, який належав їй і її чоловіку на праві власності.

Необхідно враховувати і те, що ОСОБА_6 ні на якому проміжку часу не ставив питання про реєстрацію позивача за його адресою. Комунальні послуги сплачував за одну особу, тобто лише за себе. Мав можливість скласти заповіт на позивача, але такого не вчинив, та і наміру не мав.

Не чітко викладені позовні вимоги щодо визнання права на 1/2 частину спадщини. З чого випливає, що позивач просить усунути відповідача від спадщини частково, тобто на половину, що законом не передбачено. Відповідачі повністю усуваються від спадщини або ні. Відсутня відповідь в позовній заяві про те, кому ж повинна належати 1/2 частина

Позовні вимоги позивача на 1/2 частину спадщини не обґрунтовані і взагалі не підлягають задоволенню як і вимога про прийняття спадщини. Прийняти спадщину вона не може, оскільки на даний час не входить в коло спадкоємців. Таке право у неї може виникнути після рішення суду.

Намагаючись найбільше очорнити відповідача позивач наводить поведінку відповідача по відношенню до виготовлення пам`ятника для другої дружини її батька і рідної сестри позивача. Її відношення до жінки, яка забрала батька з сім`ї, і позивача, яка є її рідною сестрою, яка з неприязню відносилась до неї, зрозуміла. Наведені факти робіт сина позивача в квартирі спадкодавця та за її межами не складають сімейного побуту позивача з ОСОБА_6 і не являються доказами, (т.1 а.с.38-41, 95-97).

Завідувач Макарівської державної нотаріальної контори Київської області К.А.Омельчук надала клопотання про розгляд справи у відсутність представника нотаріальної контори.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 , її представник адвокат Дряпачко С.І. позовні вимоги підтримали в повному обсязі з посиланням на обставини, які викладені в позовній заяві та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 , її представники адвокат Антошина З.В., ОСОБА_61 позовні вимоги не визнали в повному обсязі, просили відмовити в їх задоволенні.

Допитані в судовому засіданні свідки пояснили поступне.

Свідок ОСОБА_44 пояснила, що є сусідкою позивачки, яка в 2007 році перейшла проживати до ОСОБА_6 , коли він зламав ногу, пролежав 9 місяців, не міг себе обслуговувати, а останнім часом трохи ходив. ОСОБА_1 перестала самостійно пересуватися у той рік, коли помер ОСОБА_6 . Проживали вони на пенсію. ОСОБА_6 казав, що в нього з донькою натягнуті стосунки, а вона не бачила доньку ОСОБА_6 у нього вдома. Соціальний працівник до ОСОБА_6 не ходив. ОСОБА_6 пропонував ОСОБА_1 розписатися, але вона не погодилася, бо в такі роки не розписуються. ОСОБА_6 завжди казав ОСОБА_1 , щоб вона довго ніде не ходила, бо її дім біля нього.

Свідок ОСОБА_45 пояснила, що з ОСОБА_6 знайома з 2007 року, коли він і дружина ОСОБА_37 купили квартиру і була у них вдома раз у тиждень. ОСОБА_46 хворів за ним доглядала ОСОБА_42 , готувала їжу. Було враження сім`ї. Син ОСОБА_8 робив в квартирі ремонт, носив сумки з продуктами. Позивачка також хворіла, був випадок, коли вона в лікарні більше місяця перебувала.

Свідок ОСОБА_47 пояснила, що з 2001 року відвідувала ОСОБА_7 , робила їй уколи, а після її смерті продовжувала відвідувати ОСОБА_48 . Потім в квартирі стала проживати ОСОБА_49 , але ОСОБА_6 не казав, чому вона живе в його квартирі. ОСОБА_1 та ОСОБА_6 казали, що в них все порівну. Вона, свідок приходила, щоб виміряти тиск ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_50 пояснила, що є дружиною сина позивачки. Вона готувала їжу, яку передавала для ОСОБА_6 , рештою займався її чоловік. Коли ОСОБА_6 знаходився у госпіталі вони провідували його 2-3 рази в тиждень, і за цей час з дочкою ОСОБА_6 не пересікалися, як і не бачила її в квартирі ОСОБА_6 . ОСОБА_6 , щоб отримати пенсію наймав таксі, або його відвозив її, свідка чоловік. ОСОБА_6 часто втрачав свідомість, перестав пересуватися по квартирі за три роки до смерті. Коли ОСОБА_1 знаходилася три місяці в лікарні, то за ОСОБА_6 доглядали родичі

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що його мати ОСОБА_1 в 2007 році допомагала ОСОБА_6 і в цьому ж році почала постійного у ного проживати, бо про це попросили сестри ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_6 зламав ногу і знаходився в лікарні, а потім в госпіталі у Києві, його відвідувала ОСОБА_1 , він, його дружина, привозили продукти, речі. При цьому у лікарні він не бачив дочку ОСОБА_6 - ОСОБА_37 . Він, свідок в квартирі ОСОБА_6 зробив пороги, щоб останній міг пересуватися по квартирі на милицях. Він допомагав ОСОБА_6 і особливо останні три роки; робив ремонт в квартирі. ОСОБА_6 і ОСОБА_1 проживали як подружжя, не пропонував ОСОБА_6 одружитися.

Свідок ОСОБА_51 пояснила, що працювала бухгалтером разом з ОСОБА_6 , з яким були довірчі відносини, також знала його дружину, з якою він розійшовся, а коли одружився на Сержанській, то ОСОБА_2 була він нього відсторонена. ОСОБА_52 наклала табу на стосунки ОСОБА_6 з донькою ОСОБА_37 . Коли в 2007 році ОСОБА_6 зламав ногу, то подзвонив їй, свідку, і вона разом з іншими колишніми працівниками стали приїжджати до нього. ОСОБА_6 був в поганому стані. Вона подзвонила знайомим і ОСОБА_6 поклали у госпіталь, де зробили йому операцію, і лікувався він потім три місяці. Щовівторка вона, свідок їздила здавати по роботі здавати звіти і заходила у госпіталь до ОСОБА_6 . Після госпіталю сестри ОСОБА_6 попросили ОСОБА_1 допомагати його обслуговувати. Була розмова з ОСОБА_6 про те, що донька ОСОБА_37 це його рідне, показував заповіт, казав, що все окрім зброї заповідає дочці. Він завжди добре відзивався про доньку. ОСОБА_6 не був бідною людиною. Він не називав ОСОБА_1 дружиною. Вона йому готувала їжу, прибирала, прала. ОСОБА_6 бачила у рік його смерті і він був на ногах.

Свідок ОСОБА_53 пояснила, що ОСОБА_6 працював до останнього часу, на роботу їздив з смт Макарів на машині; отримував директорську зарплату та військову пенсію, мав депозит, отримував відсотки. В квартирі ОСОБА_6 не часто бувала, так була в квітні, та спілкувалася з ним по телефону, і про все знає з розповідей ОСОБА_6 ОСОБА_54 не пропонував ОСОБА_1 укласти шлюб, бо казав, що не хотів. ОСОБА_6 в 2008 році лежав в лікарні з травмою ноги, а коли видужав, то їздив на машині, ходив за пенсією. Їй не відомо про те, що ОСОБА_6 втрачав свідомість. ОСОБА_2 не могла часто їздити до батька, тому що їй там не були там раді, але вона в жодному разі не відноситься до негідних спадкоємців.

Свідок ОСОБА_55 пояснила, що їй зі слів ОСОБА_56 відомо, що у неї відносини з батьком були не дуже дружні, часто бачиться з батьком не могла, тому що її дитина часто хворіла, також на її утриманні була хвора мати.

Судом встановлено, що відповідно повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №0 від 30.12.2016 року, а також актовому запису про смерть №34 від 02.03.2007 року ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_10 , померла у віці 56 років ІНФОРМАЦІЯ_11 , про що 02.03.2007 року складено актовий запис №34. 24.09.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції Київської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 , (т.1 а.с.10, 11).

Згідно повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №2 від 30.12.2016 року, а також актовому запису про смерть №107 від 26.07.2016 року ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_10 , помер у віці 78 років ІНФОРМАЦІЯ_10 , про що 26.07.2016 року складено актовий запис №107. 26.07.2016 року Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Київської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_7 , (т.1 а.с.8, 9).

В акті від 07.11.2016 року складеному депутатом Макарівської ради YII скликання ОСОБА_57 за участі свідків з під`їзду ОСОБА_45 , ОСОБА_44 зазначено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та померлий ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживали спільно як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство у квартирі АДРЕСА_7 , яка належала на праві спільної часткової власності (1/2 частина кожному) померлим співвласникам ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_38 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 . ОСОБА_1 перебувала на утриманні померлого ОСОБА_6 з вересня 2007 року по 22.07.2016 року, оскільки була з 25.01.2000 року особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія 1, інвалідом 2 групи (т.1 а.с.12).

В акті обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 07.11.2016 року складеному депутатом Макарівської ради YII скликання ОСОБА_57 за участі свідків з під`їзду ОСОБА_45 , ОСОБА_44 вказаний висновок, що за адресою: АДРЕСА_11 , що заявниця ОСОБА_21 , будучи потерпілою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, категорія 1, інвалідом другої групи, є жінкою, яка проживала з померлим ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_6 у належній йому квартирі з 2007 року без реєстрації шлюбу (т.1 а.с.13).

З заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичної особи, вбачається, між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_6 укладено договір банківського обслуговування (т.1 а.с.47-51).

В витягу №5249 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 19.10.2012 року, вказано: ОСОБА_6 спадкоємець власника ОСОБА_7 земельної ділянки згідно Державному акту від 16.07.2004 року №196 кадастровий номер 0:01:057:0002. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд Ѕ від 17105.10 гривень, (т.1 а.с.55, 57).

Згідно витягу про реєстрацію права власності №20376156 від 26.09.2006 року, ОСОБА_6 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_13 , на праві свідоцтва про власність НОМЕР_8 від 26.09.2008 року, (т.1 а.с.56).

Відповідно відомостей з технічного паспорта на дачний будинок за адресою: АДРЕСА_14 , його власником вказаний ОСОБА_6 (т.1 а.с.58-62).

Згідно довідки №5 від 15.02.2017 року, ОСОБА_6 працював на підприємстві «Динамо-Алюр» КМО ФСТ «Динамо» України директором спортивно-оздоровчої бази в селищі Глібівка з 01.04.2005 року по 01.04.2011 року (т.1 а.с.63).

Відповідно договору №127546726 про відкриття фізичній особі поточного рахунку в іноземній валюті на цього розрахунково0касове обслуговування від 09.11.2015 року, на ім`я ОСОБА_6 в ПАТ «Державний Ощадний банк України» був відкритий рахунок в іноземній валюті (т.1 а.с.52-54, 64-66).

Згідно договору №127555826 на вклад «Довіра» від 09.11.2015 року, укладеному між ПАТ «Державний Ощадний банк України» та ОСОБА_6 , на ім`я останнього був відкритий депозитний рахунок (т.1 а.с.67-69).

З довідки №6 від 15.02.2017 року підприємства «Динамо-Алюр» Київської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України, вбачається, що ОСОБА_2 з дочкою ОСОБА_58 та ОСОБА_59 у ліні періоди 2010-2015 років відпочивала на спортивно-оздоровчій базі «Динамо» в селищі Глібівка, яка є структурним підрозділом підприємства «Динамо-Алюр» КМО ФСТ «Динамо» України (т.1 а.с.71).

Згідно свідоцтву про народження серії НОМЕР_9 , виданому11.03.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києі, ОСОБА_60 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , її матір`ю вказана: ОСОБА_2 , (т.1 а.с.72).

На аркушах справи 15, 74, 110-116 в першому томі, на аркушах 2-95 в другому томі знаходяться медичні документи на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно висновку експерта за матеріалами справи №53/к КЗКОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи», виходячи з аналізу даних медичної документації на ім`я ОСОБА_6 1937 року народження, що міститься в наданих для виконання експертизи матеріалах цивільної справи №370/147/17, слід вважати, що ОСОБА_6 протягом останніх місяців свого життя міг потребувати сторонньої допомоги (опіки, піклування) і останні тижні свого життя міг знаходиться в безпорадному стані (т.2 а.с.103-133).

На аркушах справи 76-88 в першому томі знаходяться товарні чеки за 2016 рік, в якій вказані назви лікарських препаратів, їх вартість.

Оцінюючи надані сторонами докази, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за таких обставин.

Вимогами ст.263 ЦПК України регламентовано, що судове рішення повинного гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставі своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно із статями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Вимогами ч.5, 6 ст.1224 ЦК УК передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування позачергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від їх прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1259 ЦК України, яка регламентує зміну черговості одержання права на спадкування, передбачено, що черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (ч.2 ст.1258 ЦК України) та «зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом».

«Одержання права на спадкування наступною чергою» (ч.2 ст.1258 ЦК України) стосується другої-п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як:

відсутність спадкоємців попередньої черги;

усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування;

неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини;

відмова від прийняття спадщини.

На «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають так юридичні факти як:

зміна черговості на підставі договору або рішення суду (ст.1259 ЦК України);

застосування правил про право представлення (ст.1266 ЦК України);

відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (ч.2 ст.1274 ЦК України);

спадкова трансмісія (ст.1276 ЦК України);

збереження правового зв`язку при усиновленні (ч.3 ст.1260 ЦК України).

Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом, стосується першої-п`ятої черги.

Відповідно до вимог ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом) необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі ст.1261 ЦК України.

За змістом ч.2 ст.1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність таких юридичних фактів, встановлених у судовому порядку:

- здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, вітання зі святами тощо);

- матеріальне забезпечення спадкодавця;

- надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири;

- тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3;

- безпорадній стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Доводи позивача про те, що вона проживала у квартирі спадкодавця, не може бути достатньою обставиною для зміни черговості спадкування в розумінні ч.2 ст.1259 ЦК України, без установлення сукупності усіх юридичних фактів, обумовлених даною нормою.

Позивачем не доведено ухилялася відповідача від надання допомоги спадкодавцеві, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані. Також не доведено факт перебування спадкодавця у безпорадному стані через тяжку хворобу, як і наявність тяжкої хвороби.

Керуючись вимогами ст.1258, ч.2 ст.1259,1264 ЦК України, ст.12, 13, 76-79, 263-264 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_40 відмовити в задоволенні позову до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у квартирі спадкодавця на час відкриття спадщини, і прийняття спадщини; встановлення факту догляду за особою, яка його потребувала; про зміну черговості спадкування, усунення від права на спадкування за законом Ѕ частини спадщини, визнання (надання) права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом, та визнання права на Ѕ частину спадщини за законом.

Резолютивна частина судового рішення складена 03.09.2021 року.

Повний текст рішення буде складений 13.09.2021 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст.273 ЦПК України.

Суддя