Справа № 215/1450/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Лиходєдова А.В., за участю секретаря Бисової В.А.,

згідно з вимогами ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження), без повідомлення учасників процесу, справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, неодноразово його уточнюючи, останній раз у травні 2016 р., просить стягнути з відповідача суму боргу по оплаті за опалення у розмірі 5954,57грн., що утворився за період з 01.10.2003 по 01.05.2010. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач є власником частки квартири АДРЕСА_2 і постійно отримувала послуги КПТМ «Криворіжтепломережа», користувалась ними та не зверталась до позивача щодо припинення надання послуг. За заявою від 15.01.2008 попереднього власника 35/100 частини квартири ОСОБА_2 , особовий рахунок було розділено з 01.03.2008 на наймача №1 та наймача №2. Відповідач після смерті ОСОБА_2 успадкувала 35/100 частини квартири та відкрила на себе особовий рахунок. За заявою позивача судом 31.08.2010 видавався судовий наказ про стягнення боргу за період з 01.10.2003 по 01.05.2010 у розмірі 5954,57грн., проте за заявою боржника судовий наказ був скасований. У зв`язку з цим, вважає, що строк позовної давності переривався.

Ухвалою від 01.04.2014 відкрито провадження у справі.

Відповідачем надані заперечення від 17.07.2014 р. та 01.03.2016 р. на позовну заяву, в яких вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вона є власником 35/100 частки вказаної квартири відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 16.10.2009. Її право власності зареєстровано 10.11.2009. У квартирі вона не зареєстрована та не проживає, оскільки власник іншої частки квартири - ОСОБА_3 чинить їй перешкодив користування власністю. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та знятий з реєстрації в квартирі 16.01.2009, його пільга, як учасник війни закрита позивачем 01.01.2009, що вказує на те, що позивач вже 01.01.2009 довідався про відкриття спадщини. Але, протягом 6 місяців з цього дня, жодних вимог до спадкоємців ОСОБА_2 позивач на пред`являв. Борг ОСОБА_2 станом на грудень 2008 року складав 4741,18грн., на який позивач втратив право вимоги відповідно до ч.4 ст.1281 ЦК України. Відповідно до розрахунку позивача сума боргу за період з листопада 2009 по травень 2010 складала 771,10грн., яку відповідач вважає недоведеною позивачем.

23.09.2015 р. до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, від КПТМ «Криворіжтепломережа» надійшла заява про збільшення позовних вимог до 10937,18 грн., а 18.05.2016 р. до суду було надано текст доповнення до вказаної заяви, з аналогічним розміром позовних вимог.

Ухвалою суду від 27.02.2017 за заявою представника позивача від 07.09.2016 (а.с.115) заяви (позови) Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог від 23.09.2015 р. та від 18.05.2016 р., залишено без розгляду (а.с.121).

Ухвалою суду від 06.04.2018 у зв`язку з набранням чинності ЦПК України в новій редакції з 15.12.2017, ухвалено проводити в подальшому розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників процесу.

Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до довідки з місця реєстрації, що долучена позивачем до позовної заяви, за адресою: АДРЕСА_2 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_4 , власник: ОСОБА_1 . ОСОБА_2 виписаний 16.01.2009 (а.с.3).

За довідкою з місця реєстрації ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.3).

Згідно з розрахунком заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої зазначено ОСОБА_1 , за період з 10.2003 - 05.2010 мається борг у сумі 5954,57 грн. У цьому ж розрахунку зазначено, що пільга учасника війни 50% ОСОБА_2 закрита 01.01.2009. (а.с.4-5).

За відомостями, що надані адресно-довідковим підрозділом ГУДМС України в Дніпропетровській області, відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 22.04.2004 (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18.09.2007, ОСОБА_2 отримав у власність 35/100 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , а саме кімната № 5 . Зазначене свідоцтво зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно 20.09.2007 (а.с.51).

15.01.2008 ОСОБА_2 звернувся до КПТМ «Криворіжтепломережа» із заявою про розподіл особових рахунків (а.с.47).

Згідно із актом звіряння, який дублює відомості, зазначені у розрахунку заборгованості (а.с.5) за особовим рахунком № НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої зазначено ОСОБА_1 , за період з 10.2003 - 05.2010 мається борг у сумі 5954,57 грн. (а.с.52).

Ухвалою від 18.06.2013 Тернівського районного суду м. Кривого Рогу скасовано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» 5954,57грн. заборгованості по оплаті за опалення і гаряче водопостачання (а.с.55).

З довідки №68, що видана 03.07.2014 Криворізькою об`єднаною міською довідково-інформаційною службою «НОВАКОМ», вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрованих немає. Власник ОСОБА_1 не зареєстрована. ОСОБА_2 - попередній власник знятий з реєстрації 16.01.2009р. (а.с.94).

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 14.05.2013 ухвалено усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні кімнатою АДРЕСА_2 , вселити її в зазначену кімнату та зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди в користуванні кімнатою. Ухвалою від 18.07.2013 апеляційного суду Дніпропетровської області зазначене рішення суду від 14.05.2013 залишено без змін. (а.с.95-96, 97-98).

Згідно із свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.99).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане 16.10.2009, ОСОБА_1 , як спадкоємець померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , отримала у власність 35/100 квартири АДРЕСА_2 , а саме кімната №5 . (а.с.100).

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.11.2009 зазначене свідоцтво зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно. (а.с.101).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, за період часу, який існував після смерті ОСОБА_2 КПТМ «Криворіжтепломережа» відповідно до статей 1281, 1282 ЦК України мало право звернутися до спадкоємців про стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання.

Установлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.99). Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла ОСОБА_1 ..

Відомостей про укладення договору про надання послуг теплопостачання з іншим споживачем за вказаною адресою матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Враховуючи, що ОСОБА_2 був знятий з реєстрації у квартирі 16.01.2009 та з 01.01.2009 відбулось закриття пільги 50% як учасника війни, що вбачається з розрахунку заборгованості і з акту звіряння, можна зробити висновок, що КПТМ «Криворіжтепломережа» було відомо про смерть ОСОБА_2 .. Отже, нараховуючи кошти за користування послугами після зняття пільги з 01.01.2009, КПТМ «Криворіжтепломережа» було відомо про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 ..

Таким чином, право на вимогу сплати боргу за період з 01.10.2003 по 16.01.2009 КПТМ «Криворіжтепломережа» пропустило, оскільки у шестимісячний строк від дня, коли воно дізналося про відкриття спадщини після померлого ОСОБА_2 не звернулося до їх спадкоємців з вимогою.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за період з 17.01.2009 по 01.05.2010 року суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон).

Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник (частина друга статті 19 Закону). Власником Закон визначає фізичну або юридичну особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку (абзац сьомий частини першої статті 1 Закону). А споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (абзац чотирнадцятий частини першої статті 1 Закону).

Відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (частина перша статті 19 Закону).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою (частина перша статті 29 Закону).

Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону).

Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

Позивач звернувся до суду з позовом 05.03.2014 року та заявив вимогу про стягнення боргу за період по 01.05.2010 (згідно з наданим розрахунком), вважаючи, що позовна давність стосовно оплати за постачання теплової енергії, яку відповідачка не вносила, починаючи з грудня 2006 року, перервалася поданням заяви про видачу судового наказу. Відповідачка до суду подала письмову заяву про застосування наслідків спливу позовної давності.

Тому суд вважає, що позовна давність не переривалася.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 663/2070/15-ц).

Відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, та частини першої статті 160 ЦПК України у редакції, чинній з цієї дати, судовий наказ є особливою формою судового рішення за певними вимогами, зокрема, і про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, пункт 3 частини першої статті 161 ЦПК України у редакції, чинній з тієї дати).

До звернення з позовом позивач в серпні 2010 року подав до суду заяву про видачу судового наказу щодо стягнення з відповідачки заборгованості в сумі 5954,57грн.. А ухвалою суду від 18.06.2013 судовий наказ від 31.08.2010 був скасований.

Подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 523/10225/15-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 640/2704/16-ц і Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29 травня 2018 року у справі № 903/509/17).

Аналогічна правова позиція викладена й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №7128916/17-ц.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п.2 ч.2 статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у зв`язку з відмовою у позові покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенніпозову Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повний текст рішення складено 27.09.2021 р..

Суддя: