Провадження № 2-о/263/134/2021
Справа №263/2055/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Васильченко О.Г., за участю секретаря Федоренко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа: Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту спільного перебування на утриманні, заінтересована особа Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.

В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , був похований у м. Новоазовськ Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Вона з померлим ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 18.04.1969 року. З моменту реєстрації шлюбу вона з чоловіком мешкала однією сім`єю, були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . У 2015 році в зв`язку з проведенням АТО вона з чоловіком зареєструвалися як внутрішньо переміщені особи за адресою: АДРЕСА_2 . ЇЇ чоловік був пенсіонером за віком та отримував пенсію у розмірі 17120 грн., вона також є пенсіонеркою за віком та отримує пенсію у розмірі 2535, 52 грн. Оскільки вона є чоловіком є внутрішньо переміщеними особами, за вимогою Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, факт перебування її на утриманні чоловіка повинен бути підтверджений у судовому порядку. Просить встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася у с. Вин-Стави Васильківського району Київської області, на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в м. Донецьк, по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності із зазначенням щодо підтримання доводів заяви.

Представник заінтересованої особи - Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у судове засідання не з`явився, надавши клопотання про розгляд справи без їх участі та ухваленні рішення на розсуд суду. Проти встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні не заперечують.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , виданого повторно 20.10.2020р. заявник ОСОБА_3 , уклала 18 квітня 1969 року шлюб з ОСОБА_2 , шлюб було зареєстровано Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19.11.2020 р. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Новоазовськ Донецької області.

На момент смерті ОСОБА_2 заявник була непрацездатною особою, отримувала пенсію за віком, та перебувала на утриманні у чоловіка, так як основним джерелом існування сім`ї була пенсія чоловіка, що підтверджується наданими до заяви довідками про доходи.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 315, ч. 1 ст. 319 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо від цього факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Відповідно до ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

У відповідності до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться, зокрема, дружина, що досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, якщо вона, одержувала від померлого годувальника допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до снування; члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 8 постанови від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" Пленуму Верховного Суду України, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні.

Практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Під час розгляду вказаної справи, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v.the Republic of Moldova and Russia", "Ilacu and Others v. Moldova and Russia"), де грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Отже, встановлення факту знаходження на утриманні має для ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки дозволить їй реалізувати право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Приймаючи рішення по суті заяви, суд враховує усі вищезазначені обставини, на які посилається заявник, та які мають безпосереднє відношення до справи.

Таким чином, оцінюючи досліджені докази у сукупності, суд приходить до висновку про те, що є підстави для визнання того факту, що ОСОБА_1 перебування на утриманні чоловіка до моменту його смерті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,12,13,80,81,315-319 ЦПК України,суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа: Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася у с. Вин-Стави Васильківського району Київської області, на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в м. Донецьк, по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя О.Г.Васильченко