ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/400/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/9712/15-ц Категорія: на ухвалу Токова С. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

Вініченка Б.Б. Бондаренка С.І., Фетісової Т.Л. за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Таскомбанк», який є правонаступником Акціонерного товариства «ВТБ Банк» на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2020 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Таскомбанк», зацікавлені особи: Акціонерне товариство «ВТБ Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони у справі, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення, -

в с т а н о в и в :

У червні 2020 року АТ «Таскомбанк» звернулося до суду із заявою про заміну сторони у справі, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення.

Заявник в обґрунтування заяви вказує, що заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.12.2015 року у цивільній справі за позовом ПАТ «ВТБ БАНК» до ОСОБА_1 позовні вимоги банку були задоволені та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 587 999,30 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 654 грн, а всього 591 653,30 грн.

27 березня 2017 року між ПАТ «ВТБ Банк» та АТ «Таксомбанк» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами, відповідно до умов якого АТ «Таксомбанк» є новим кредитором, в тому числі, і боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 31-08.01 від 26.06.2008 року з усіма наступними додатками та змінами. Умови кредитного договору не виконані, кредитні кошти у встановлений строк не повернуті. Також зазначили, що під час укладення вищевказаного договору АТ «Таксомбанк» отримано лише матеріали кредитної справи (що містять лише первісну зобов`язальну документацію, в т.ч. договори, анкети, заяви, копії первинних касових документів про видачу коштів тощо). При цьому матеріали наглядової справи/справ щодо ведення будь-якої претензійно-позовної роботи новому Кредитору не передавались. У зв`язку з чим АТ «Таскомбанк» як правонаступник не мав повної та достовірної інформації про існуючі судові провадження та поточний стан претензійно-позовної роботи, ініційованої первісним кредитором, ПАТ «ВТБ Банк», а також про ймовірне отримання/неотримання попереднім Кредитором будь-яких виконавчих документів про стягнення коштів з ОСОБА_1 .

На час звернення до суду із вказаною заявою відсутні будь-які підтвердження як факту дійсного отримання первісним кредитором виконавчих документів на примусове виконання заочного рішення від 14.12.2015 року у цивільній справі №712/9712/15-ц так і відсутні підтвердження пред`явлення первісним кредитором даних виконавчих документів до виконання в органи ДВС чи приватному виконавцю (інформація в АСВП також відсутня).

У зв`язку із набуттям прав кредитора за договором про відступлення права вимоги, АТ «Таскомбанк» просить суд замінити сторону стягувача за виконавчим листом у цивільній справі, видати дублікат виконавчого листа та поновити строк на його пред`явлення до примусового виконання.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2020 року заяву задоволено частково. Замінено сторону стягувача за виконавчим листом у справі №712/9712/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» 587 999,30 грн заборгованості за кредитним договором №31-08.01 від 26.06.2008 року та 3 654 грн витрат по сплаті судового збору, а всього 591 653,30 грн з ПАТ «ВТБ Банк» на її правонаступника АТ «Таскомбанк».

У задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що вимоги заяви в частині заміни сторони у правовідносинах між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 , які виникли на підставі договору кредиту, укладеного між сторонами 26.06.2008 року, ґрунтуються на законі та є обґрунтованими.

Судом також зазначено, що кінцевим терміном для пред`явлення виконавчого листа виданого на підставі рішення Соснівського районного суду від 14 грудня 2015 року у справі №712/9712/15-ц є 24 грудня 2016 року. Між тим, жодних доказів на підтвердження пред`явлення зазначеного виконавчого листа до виконання суду не надано. Більше того, як вбачається із доданих до заяви доказів, договір про відступлення права вимоги між АТ «Таскомбанк» та ПАТ «ВТБ банк» був укладений ще 27 березня 2017 року, проте із заявою про видачу дубліката виконавчого листа звернувся лише 16.06.2020 року, тобто після сплину більш ніж трьох років. При цьому, доказів про поважність пропуску пред`явлення виконавчого листа не надано.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, АТ «Таскомбанк» звернулося до суду із апеляційною скаргою, в якій вказує, що ухвала суду є необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просило її скасувати у відмовленій частині та постановити в цій частині нову про задоволення вимог АТ «Таскомбанк» в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що при відступленні права вимоги за кредитним договором матеріали наглядової справи/справ щодо ведення будь-якої претензійно-позовної роботи новому кредитору не передавалися, хоча мали бути передані, а тому апелянт вважає, що необхідно дійти висновку про втрату зазначених матеріалів попереднім кредитором.

Зазначає, що ймовірне неотримання/непред`явлення ПАТ «ВТБ банк» виконавчого листа до виконання за невідомих (і не залежних від волі нового стягувача) обставин не може обмежувати нового кредитора у пред`явленні до виконання виконавчого листа чи в імперативному порядку позбавити його права на поновлення строку для такого пред`явлення.

За умови встановленості факту невиконання судового рішення боржником видача дубліката виконавчого документа жодним чином не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки такий дублікат має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист, у тому числі містити дату його видачі.

Наголошує, що станом на поточну дату, зазначене рішення суду залишається невиконаним боржником.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Осадчий В.А. вказує, що АТ «Таскомбанк» не наводить поважних причин відповідно до яких ним було пропущено строки для пред`явлення виконавчого листа. Факт недобросовісного виконання умов договору про відступлення права вимоги від 27 березня 2017 року не може бути підставою для поновлення пропущених процесуальних строків.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на те, що товариство оскаржує ухвалу суду у відмовленій частині заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення, то колегія суддів переглядає вказане судове рішення саме в цій частині.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.12.2015 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 587 999,30 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 654 грн, а всього 591 653,30 грн.

27 березня 2017 року між ПАТ «ВТБ Банк» та АТ «Таксомбанк» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами, відповідно до умов якого АТ «Таксомбанк» є новим кредитором в тому числі і боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 31-08.01 від 26.06.2008 року з усіма наступними додатками та змінами.

На виконання заочного рішення Соснівського районного суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості від 14 грудня 2015 року судом за заявою представника ПАТ «ВТБ Банк» Пінтеліна А.В. (доручення на представництво інтересів банку № 61 від 14.03.2016 року), 23.09.2016 року на адресу банка було направлено рішення суду та виконавчий лист, які отримані 28.09.2016 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 54).

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17), від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18).

Отже, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки, зокрема інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Суд установив, що судове рішення від 14 грудня 2015 року, набрало законної сили 24 грудня 2015 року. Встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа закінчився 24 грудня 2016 року.

При цьому, договір про відступлення прав вимоги між АТ «Таскомбанк» та ПАТ «ВТБ Банк» був укладений 27 березня 2017 року, проте із заявою про видачу дубліката виконавчого листа АТ «Таскомбанк» звернувся лише 16 червня 2020 року. Тобто, фактично АТ «Таскомбанк» більше ніж за три роки не вчиняло жодних дій для отримання дубліката виконавчого листа для його подальшого пред`явлення.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заявником не надано доказів, того що оригінал виконавчого листа є втраченим, як і не наведено поважних причин пропуску строку його пред`явлення до примусового виконання.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Таскомбанк», який є правонаступником Акціонерного товариства «ВТБ Банк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 11 березня 2021 року.

Судді: