КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 759/253/20 Апеляційне провадження № 22-ц/824/1435/2021Головуючий у суді першої інстанції - Войтенко Ю.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Мельник Я.С.,

секретар Ющенко Я.М.,

за участю:

представника позивача Олейнік Н.О.,

представника відповідача Бабенка С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Бабенком Сергієм Сергійовичем, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 вересня 2020 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" звернулося до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , згідно з яким просило: стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором № KIL0GI від 16.11.2007 року у розмірі 744 850 грн. 36 коп., з яких: 293 139 грн. 31 коп. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 451 711 грн. 05 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" судові витрати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 16.11.2007 року між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № KIL0GI, за умовами якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 305 000 грн. 00 коп. на термін до 16.11.2032 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Разом з тим, в порушення умов Договору та положень ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання за Договором не виконував та станом на 24.09.2019 року мав заборгованість за договором у загальному розмірі 1 917 679 грн. 28 коп., яка складається з наступного: 293 139 грн. 31 коп. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 451 711 грн. 05 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1 172 828 грн. 92 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23.09.2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 424 128 грн. 90 коп., яка складається з наступного: 293 139 грн. 31 коп. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 130 989 грн. 59 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат (а.с. 83-87).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.10.2020 року виправлено описку в абзаці четвертому резолютивної частини рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.09.2020 року, зазначено, що правильним слід вважати "стягнення судового збору з ОСОБА_1 " замість невірного " ОСОБА_2 " (а.с. 89).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Так, в обґрунтування апеляційної скаргизазначає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення безпідставно не врахував наступні обставини в їх сукупності:

- розрахунок заборгованості є необгрунтованим та недоведеним;

- у матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують факт видачі позичальнику кредитних коштів;

- позивачем пропущено строк позовної давності (а.с. 93-99).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23.11.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано учасникам справи строк для подання відзиву (а.с. 107, 108).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03.02.2020 року справу призначено до розгляду (а.с. 112).

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 16.11.2007 року між ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк", та ОСОБА_1 було укладено Договір про іпотечний кредит №KIL0G, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 305 000,00 грн. терміном до 16.11.2032 року, а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Кредит було надано на поліпшення якості окремої квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 2.4 Договору кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Позичальник зобов'язується щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення цього Договору, здійснювати погашення Кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 3 955,90 грн. шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у кредитора. Останню сплату ануїтетованого платежу здійснити не пізніше 16.11.2032 року.

З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань свої зобов`язань за кредитним договором 16.11.2007 року між сторонами було укладено іпотечний договір № KIL0G, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав, а банк прийняв в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , яка належить іпотекодавцю на праві власності.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, незважаючи на повне виконання банком своїх зобов`язань перед відповідачем щодо надання кредитних коштів в обумовленому договором розмірі, про що свідчить виписка по рахунку позичальника, відповідач свої зобов`язання за договором у повному обсязі не виконував, у зв'язку з чим станом 24.09.2019 року мав заборгованість за договором у загальному розмірі 1 917 679 грн. 28 коп., яка складається з наступного: 293 139 грн. 31 коп. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 451 711 грн. 05 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1 172 828 грн. 92 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

При цьому, факт виконання банком своїх зобов'язань за договором встановлено рішенням Апеляційного суду м. Києва від 04.06.2015 року, яким в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед банком за кредитним договором від 16.11.2007 року у розмірі 562 525 грн. 17 коп. звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить останньому шляхом продажу вказаного предмету іпотеки та укладення від імені відповідача банком договору купівлі-продажу.

Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України визначає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

За вказаних обставин, а також враховуючи відсутність у матеріалах справи будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували належне та своєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором та/або спростовували наведену у розрахунку позивача суми наявної заборгованості, суд першої інстанції дійшов правильного та обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом (тіло кредиту) у розмірі 293 139 грн. 31 коп. та заборгованість по відсоткам за користування кредитом в межах строку позовної давності в період з 16.01.2017 року по 24.09.2019 року у розмірі 130 989 грн. 59 коп.

Посилання апелянта на недоведеність розміру заборгованості, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідачем не було доведено належними і допустимими доказами його твердження про менший розмір заборгованості, зокрема не було надано суду власного розрахунку та документів на підтвердження сплати ним заборгованості, а також не заявлялося клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи щодо з`ясування таких питань.

Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ці доводи були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, яким суд надав грунтовну оцінку, яка узгоджується з вимогами закону і з якою у суду апеляційної інстанції відсутні підстави не погодитися.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

При цьому, у зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення понесені відповідачем судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Бабенком Сергієм Сергійовичем, - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 вересня 2020 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 12 березня 2021 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Я.С. Мельник