У Х В А Л А

про відмову у затвердженні мирової угоди

12.03.2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд в складі :

головуючої судді - Бенца К.К.

при секретарі Парова І.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника - адвоката Стасюк Юрія Павловича до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання об`єкта нерухомості об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника - адвоката Стасюк Юрія Павловича до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання об`єкта нерухомості об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 08.01.2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника - адвоката Стасюк Юрія Павловича до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання об`єкта нерухомості об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 10.01.2019 р. заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Стасюк Ю.П. про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на об`єкт житлової нерухомості, незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 17.10.2019 р. клопотання представника позивача ОСОБА_3 про призначення будівельно технічної експертизи задоволено, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 17.10.2019 р. у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 про витребування доказів відмовлено.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 20.10.2020 р. поновлено провадження у справі.

02.03.2021 року на адресу Ужгородського міськрайонного суду від позивача ОСОБА_2 та представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надійшла спільна заява сторін про визнання мирової угоди укладеної 19.02.2021 року між представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

В судове засідання позивач та його представник ОСОБА_3 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява у якій він просить розглянути справу за їх відсутності, затвердити мирову угоду та вирішити питання про скасування заходів забезпечення позову.

В судове засідання відповідач та її представник ОСОБА_4 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Від відповідача та представника відповідача ОСОБА_4 надійшли заяви у яких вони просять розглянути справу за їх відсутності та затвердити мирову угоду.

Зазначена мирова угода приєднана до справи.

За умовами укладеної між сторонами мирової угоди, сторони дійшли згоди про таке:

1.Дана Мирова угода укладається сторонами на основі взаємних поступок і стосується прав та обов`язків сторін з метою врегулювання спору у справі № 308/11099/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

2.Сторони визнають, що незавершений будівництвом житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :45:001:0048, та належить ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗК № 004516, належить сторонам на праві спільної сумісної власності подружжя.

3.Відповідач та Позивач, які діють свідомо, добровільно, за взаємною згодою і попередньою домовленістю, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, домовились що відступають від принципу рівності часток у праві спільної сумісної власності, оскільки земельна ділянка, на якій розташований об`єкт житлової нерухомості, незавершеного будівництва, розташованого за адресою АДРЕСА_1 належить на праві особистої власності ОСОБА_2 .

4.Відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України, сторони дійшли згоди, що з моменту визнання та затвердження судом даної мирової угоди незавершений будівництвом житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 набуває статусу спільної часткової власності подружжя з визначенням часток кожного з подружжя:

- ОСОБА_2 буде належати 3/5 (три п`ятих) частки незавершеного будівництвом житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_1 буде належати 2/5 (дві п`ятих) частки незавершеного будівництвом житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

5.Сторони на підставі даної мирової угоди набувають право зареєструвати за собою право на належну кожному частку незавершеного будівництвом житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

6.Сторони на підставі даної мирової угоди як разом, так і окремо мають право ввести в експлуатацію та здійснити реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 з визначенням часток кожного співвласника:

-за ОСОБА_2 право власності на 3/5 (три п`ятих) частки в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 ;

-за ОСОБА_1 право власності на 2/5 (дві п`ятих) частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

7. Сторони зобов`язуються не чинити перешкоди одне одному у здійсненні їх прав щодо реєстрації за ними права на незавершений будівництвом житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , введення в експлуатацію та оформлення права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

8.Сторони, що уклали цю мирову угоду, домовились повідомити про це суд, подавши спільну заяву про визнання мирової угоди із закриттям провадження у справі, додавши до заяви примірник Мирової угоди.

9.Дана Мирова угода складена українською мовою і підписана у трьох оригінальних примірниках - один у справу № 308/11099/18. що знаходиться в провадженні Ужгородського міськрайонного суду та по одному для кожної сторони і набуває чинності з моменту її підписання сторонами.

Дослідивши матеріали справи, зміст підписаної сторонами мирової угоди, суд, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 5 ст. 207 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 331 ЦК України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

За загальними правилами кожна особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв`язку з нормами статей 177 - 179, 182 цього Кодексу, частини 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За положеннями пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Отже, державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку.

Визнання ж права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі № 6-159цс15, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц.

Окрім того, вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 по справі №3-576гс16, в якій зокрема, вказано, що до прийняття об`єкта новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на цей об`єкт не виникає. До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва (абзац 1 частини 3 статті 331 ЦК).

Відповідно до ч.2 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Державна реєстрація права власності як на об`єкт незавершеного будівництва, так і на нерухоме майно здійснюється у порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Аналогічна правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 21.03.2019 року у справі за №909/175/18.

Що стосується об`єкта незавершеного будівництва, то за визначенням частини 3 статті 331 ЦК України він за своєю суттю є сукупністю будівельних матеріалів, які також є майном, що належить забудовнику (особі, яка на законних підставах здійснює відповідне будівництво). З метою отримання можливості укладення цивільно-правових договорів (купівлі-продажу, застави тощо) щодо такого майна (сукупності будівельних матеріалів), тобто можливості набути відповідні цивільні права та обов`язки власника майна, забудовник вправі, до завершення будівництва та досягнення його кінцевої мети у вигляді створення нерухомого майна, здійснити державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва, надавши органу державної реєстрації визначений законодавством перелік документів.

Проте факт здійснення державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва не змінює правового статусу такого майна та не перетворює сукупність будівельних матеріалів на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок, будівлю, споруду тощо) в розумінні статті 181 та частини 2 статті 331 ЦК України, оскільки така реєстрація не звільняє забудовника від обов`язку після завершення будівництва (створення майна) ввести його в установленому порядку в експлуатацію та здійснити державну реєстрацію права власності на новостворене нерухоме майно.

Визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами Цивільного кодексу України чи іншими нормативними актами не передбачено.

Зазначений правовий висновок міститься в постановах Верховного Суду України від 19.09.2011 у справі N 3-82гс11, від 27.05.2015 у справі №6-159цс15, постановах Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 910/4032/18 та підтверджується практикою Верховного Суду, зокрема в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 08.02.2019 у справі № 915/1344/17, постанові від 29.03.2018 у справі №909/935/15.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що незавершений будівництвом житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , не було введене в експлуатацію та зареєстроване у встановленому законом порядку, що принципово виключає можливість набуття права спільної сумісної власності та спільної часткової власності на таке нерухоме майно , суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для затвердження мирової угоди оскільки її умови суперечать вимогам закону, оскільки визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено, з огляду на викладене заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.207, 354 ЦПК України, ст.331 ЦК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У затвердженні мирової угоди укладеної між позивачем ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в особі представника ОСОБА_3 та відповідачем - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 в межах цивільної справи №308/11099/18 за позовом ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника - адвоката Стасюк Юрія Павловича до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання об`єкта нерухомості об`єктом права спільної сумісної власності подружжя відмовити.

Продовжити судовий розгляд у загальному порядку.

Підготовче судове засідання відкласти на 15 год. 00 хв. 12 квітня 2021 року.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу включається до апеляційної скарги на рішення суду.

Дата складання повного тексту ухвали 16.03.2021 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца