Справа №551/1056/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" грудня 2021 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Вергун Н.В.,

за участю секретаря судових засідань Барабан Ю.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, - Виконавчий комітет Шишацької селищної ради, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -

в с т а н о в и в:

28 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який укладений на Українській універсальній біржі 25 вересня 2000 року, реєстровий № Н-256, дійсним, реальним та виконаним.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25 вересня 2000 року на Українській універсальній біржі у ОСОБА_2 за 2 500 грн. придбала житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 з подальшою реєстрацією в БТІ, про що зроблено запис в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 32. Як зазначає позивачка, що вона має обмеження в здійсненні розпорядчих дій стосовно вказаного домоволодіння, оскільки державним реєстратором не визнається біржовий договір та ставиться під сумнів як маючий силу правовстановлюючого документа.

29 жовтня 2021 року на виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України до відповідного органу реєстрації місця проживання та перебування особи направлено звернення суду.

11 листопада 2021 року на адресу суду надійшла інформація про те, що відомості відносно зареєстрованого місця поживання ОСОБА_2 в реєстрі територіальної громади Шишацької селищної ради відсутні.

Ухвалою суду від 12 листопада 2021 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 відкрито, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Разом з цим зазначеною ухвалою суду призначено проведення судового засідання о 08 год. 00 хв. 06 грудня 2021 року та роз`яснено учасникам справи їх права / а.с.19 /.

Ухвалою суду від 06 грудня 2021 року проведення судового засідання у справі відкладено до 11 год. 00 хв. 28 грудня 2021 року, про що належним чином повідомлено сторони /а.с.23- 24 /.

Оскільки, відповідач у встановлений судом строк не надав без поважних причин відзив, суд у відповідності з вимогами ч.8 ст.178 ЦПК України розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, керуючись принципом верховенства права, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 25 вересня 2000 року на Українській універсальній біржі купила у ОСОБА_2 за 2 500 грн. житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Сторони цього ж дня уклали договір купівлі - продажу, реєстровий № Н-256. Зазначений договір зареєстровано в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації, про що зроблено запис в реєстрову книгу № 1 за реєстровим №32 / а.с.8 /.

Відповідно до довідки Баранівського старостинського округу №367 від 25 жовтня 2021 року у селі Баранівка Мирогородського / колишнього - Шишацького / району змінено адресу домоволодіння з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 / а.с.9-10 /.

У технічному паспорті станом на 22 вересня 2000 року власником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 зазначено «ОСОБА_2 , а з 25 вересня 2000 року - ОСОБА_1 / а.с.12-14/.

Відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору стаття 47 цього Кодексу.

За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» /тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин/ не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Частиною першою статті 47 ЦК УРСР передбачено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.

Статтею 48 ЦК УРСР визначено, що по недійсній угоді кожна з сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Відповідно до абзацу 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» зазначено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб.

Загальний порядок укладення договорів учасниками цивільних відносин визначено у главі 3 ЦК УРСР «Угоди».

До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення.

Таким чином, суд вважає, що договір купівлі - продажу від 25 вересня 2000 року, реєстровий № Н-256, укладений на Українській універсальній біржі між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено без дотримання форми, тобто без нотаріального посвідчення, а отже є недійсним.

Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд, викладеної у постановах від 07 липня 2021 року / справа №2-2910/11/, від 29 травня 2020 року / справа №629/5243/16-ц /.

Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У даному випадку позивачем не доведено, що домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , належало на праві власності саме ОСОБА_2 / відповідачу у справі/, оскільки відповідно до технічного паспорта на спірне домоволодіння, прізвище власника зазначено як « ОСОБА_2 », інших доказів, які б підтверджували право власності нерухомого майна суду не надано.

В контексті наведеного, у суду відсутні правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог.

Судові витрати у справі, у відповідності до ст.141 ЦПК України, залишити за позивачем.

На підставі положень статей 128, 153, 224, 227 ЦК УРСР, керуючись статтями 4, 19, 81, 141, 259, 263 - 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, - Виконавчий комітет Шишацької селищної ради, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, - відмовити.

Судові витрати, які складаються з сплати судового збору ,віднести на рахунок позивача ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: