Провадження №2/523/1933/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2021 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Кругліков О. О.,

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (м. Одеса, вул. Перша Сортувальна, 36-Г) про зняття арешту з нерухомого майна та заборони його відчуження,-

Установив:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просила зняти арешт з всього нерухомого майна та заборону на його відчуження, яке належить ОСОБА_1 , який накладений Постановою Першого Суворовського Відділу ДВС Одеського міського управління юстиції на підставі Постанови В-13/1044/21513580 від 29.08.2010 року.

В обґрунтування позову посилалась на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 31.07.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Борисовою Н.П. позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .

Крім того, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 14.08.2008 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,110 га, яка розташована на АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свої права власника, ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення відчуження земельної ділянки.

Однак, нотаріусом їй було повідомлено про те, що Постановою Першого Суворовського Відділу ДВС Одеського міського управління юстиції на підставі Постанови В-13/1044/21513580 від 29.08.2010 року, накладено арешт на все нерухоме майно, яке належить позивачці.

Після цього, ОСОБА_1 звернулася до Першого Суворовського ВДВС у м.Одесі з заявою про зняття арешту.

Листом Першого Суворовського ВДВС у м.Одесі №50501 від 07.10.2020 року ОСОБА_1 було повідомлено про те, що виконавче провадження №21513580 з виконання виконавчого листа №2-983/10 від 16.08.2010 року було знищено за закінченням терміну зберігання та рекомендовано звертатися до суду.

Таким чином, на теперішній час існують обставини, які перешкоджають ОСОБА_1 у реалізації своїх прав по розпорядженню своїм нерухомим майном та дають ґрунтовні підстави для судового захисту, шляхом пред`явлення зазначеного позову.

У зв`язку з зазначеним позивач вимушений звернутися до суду з позовною заявою, т.я. врегулювання зазначеного судового спору позасудовим порядком не представляється можливим.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 21 жовтня 2020 року було відкрито спрощене провадження по справі та надано відповідачу строк для надання відзиву на позов. (а.с. 14,15).

Позивач надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на задоволенні позову. (а.с. 19).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив та з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. Відзиву чи заперечень на позовну заяву на адресу суду не надав. (а.с. 21).

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності представника відповідача.

З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 31.07.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Борисовою Н.П. позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 . (а.с. 8,9).

Крім того, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 14.08.2008 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,110 га, яка розташована на АДРЕСА_3 . (а.с. 10-12).

Реалізуючи свої права власника, ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення відчуження земельної ділянки.

Однак, нотаріусом їй було повідомлено про те, що Постановою Першого Суворовського Відділу ДВС Одеського міського управління юстиції на підставі Постанови В-13/1044/21513580 від 29.08.2010 року, накладено арешт на все нерухоме майно, яке належить позивачці.

Після цього, ОСОБА_1 звернулася до Першого Суворовського ВДВС у м.Одесі з заявою про зняття арешту. (а.с. 5).

Листом Першого Суворовського ВДВС у м.Одесі №50501 від 07.10.2020 року ОСОБА_1 було повідомлено про те, що виконавче провадження №21513580 з виконання виконавчого листа №2-983/10 від 16.08.2010 року було знищено за закінченням терміну зберігання та рекомендовано звертатися до суду. (а.с. 4).

У ОСОБА_1 відсутні будь-які зобов`язання перед іншими особами та іншого матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 386, 381 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.319 ЦК України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідності до п. 2 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частина 2 статті 43 ЦПК встановлює, що учасники справи зобовязані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, оскільки зазначений арешт порушує її законні права, оскільки він перешкоджає їй у реалізації прав по розпорядженню її нерухомим майном.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 18, 76-81, 89, 141, 211, 223, 258, 263-265, 274, 354 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (м. Одеса, вул. Перша Сортувальна, 36-Г) про зняття арешту з нерухомого майна та заборони його відчуження задовольнити.

Зняти арешт з всього нерухомого майна та заборону на його відчуження, яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , який накладений Постановою Першого Суворовського Відділу ДВС Одеського міського управління юстиції на підставі Постанови В-13/1044/21513580 від 29.08.2010 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16 березня 2021 року.

Суддя