Єдиний унікальний номер 243/7405/20
Номер провадження 22-ц/804/902/21

У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

22 березня 2021 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі судді Новікової Г.В., розглянувши апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2020 року у цивільній справі №243/7405/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, Бахмутської міської ради Донецької області, за участі третьої особи: Артемівського міськрайонного суду Донецької області про встановлення наявності компетенції щодо здійснення спільних заходів пов`язаних з пошуком і придбанням житла та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволені.

Із вказаним судовим рішенням не погодилось Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області та подало апеляційну скаргу, яка разом із матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду.

В апеляційній скарзі Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області заявило клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення за результатом розгляду апеляційної скарги у зв`язку із неможливістю оплати судового збору через відсутність коштів.

Ухвалою судді Донецького апеляційного суду від 23 лютого 2021 року апеляційну скаргу було залишено без руху, а заявнику надано строк для сплати судового збору в розмірі 3783,60 грн. або надання відповідних доказів щодо наявності матеріального критерію.

Статтею 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

За приписами ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, і особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади, у зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

У заяві про звільнення сплати судового збору заявник повинен не лише навести обставини, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище, але й подати до суду відповідні докази.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року в справі №0940/2276/18 зазначено, що питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Велика Палата Верховного Суду наголошує, що стаття 8 Закону України «Про судовий збір» конкретизує порядок, умови такого звільнення та коло осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору.

При цьому із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом позову є захист житлових прав,виходячи із чого та враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду,викладену у справі №0940/2276/18, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області може звертатися з клопотання щодо відстрочення сплати судового збору за наявності майнового критерію.

Встановлено, що подана Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області апеляційна скарга на рішення Слов`янського міськрайонного суду від 04 грудня 2020 року не була оплачена судовим збором. Ухвалою судді Донецького апеляційного суду від 23 лютого 2021 року апеляційну скаргу було залишено без руху, а заявнику надано строк на надання доказів оплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Заявником у відведений судом строк вимоги ухвали суду не виконано, недоліки апеляційної скарги не усунуто, однак направлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Як на підставу відстрочення сплати судового збору, заявник посилався на те, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області є органом державної влади, який фінансується за рахунок коштів державного бюджету. Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області у зв`язку з необхідністю подання апеляційних скарг у справах звернулося до Державної судової адміністрації України як головного розпорядника коштів державного бюджету. Між тим, до теперішнього часу питання надання додаткового фінансування на витрати, пов`язані зі сплатою судового збору не вирішено. Управління не має можливості сплатити судовий збір у зв`язку із недостатністю відкритих асигнувань загального фонду державного бюджету за відповідним кодом економічної кваліфікації видатків-2800.

Заявником в підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі надав переписку з в. о. Голови Державної судової адміністрації України щодо виділення додаткового фінансування для сплати судового збору по справах , датовану 17.02.2001 та 22.01.2021 роком та копію стану фінансування із загального фонду бюджету станом на 03.02.2021 року. Однак надана переписка не підтверджує наявність незадовільного майнового стану сторони. Інших доказів на підтвердження відсутності коштів скаржником до апеляційної скарги не долучено.

Оскільки заявником не надано доказів на підтвердження незадовільного майнового стану, а саме посилання на відсутність коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, сума якого є невеликою, обставини, пов`язані з фінансуванням установи з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, у відповідності зі статтею 129 Конституції України не можуть вважатися підставою для відстрочення такої сплати, то є підстави для висновку про відмову у задоволенні заявленого клопотання про відстрочення від сплати судового збору.

Частиною другою статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу щодо постановлення суддею ухвали, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляється позивач і надається йому строк для усунення недоліків.

Згідно частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи те, що заявник судовий збір у визначеному судом розмірі, який не може вважатись надмірним, не сплатив, а його клопотання про відстрочення сплати судового збору відхилено, то апеляційна скарга на рішення Слов`янського міськрайонного суду від 04 грудня 2020 року підлягає поверненню Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Донецькій області , оскільки частиною другою статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог,встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також у разі не сплати суми судового збору, застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

Згідно із ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175 та 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У ч.6 статті 357 ЦПК України зазначено, що питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, в тому числі і у справі «Пелевін проти України» що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (справа «Креуз проти Польщі»).

Заявнику слід роз`яснити,що повернення апеляційної скарги не перешкоджає Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Донецькій області повторно звернутись до апеляційного суду із належним чином оформленою апеляційною скаргою на рішення Слов`янського міськрайонного суду від 04 грудня 2020 року, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Оскільки до теперішнього часу апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги, а підстави зазначені у його клопотанні про відстрочення сплати судового збору визнані неповажними, то апеляційна скарга визнається неподаною та підлягає поверненню.

Керуючись ч.3 ст. 185, ч.2, 6 ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення Слов`янського міськрайонного суду від 04 грудня 2020 року вважати неподаною та повернути Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Донецькій області.

Цивільну справу №243/7405/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, Бахмутської міської ради Донецької області, за участі третьої особи: Артемівського міськрайонного суду Донецької області про встановлення наявності компетенції щодо здійснення спільних заходів пов`язаних з пошуком і придбанням житла та зобов`язання вчинити певні дії, повернути до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

Роз`яснити апелянту, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя :