Справа № 209/4017/19
Провадження № 2/209/35/21
РІШЕННЯ

Іменем України

24 лютого 2021 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участі секретаря Драгунцевої С.М.,

представника позивача Гези С.І.,

представника відповідача Шишкіна В.М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просять суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість у розмірі 13558,84 грн. за кредитним договором № б/н від 31 травня 2014 року та судовий збір.

В обґрунтування позову зазначено, що 31 травня 2014 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н, згідно до якого останній отримав кредит в розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Спадкоємцем, яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 . Посилаючись на ч. 3 ст. 1268 ЦК України, зазначають, що спадкування обов`язків відбулось. Станом на дату смерті заборгованість за кредитним договором № б/н від 31 травня 2014 року становить 13558,84 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 13558,84 грн., оскільки вона на час смерті боржника проживала та була зареєстрована разом з ним, а тому фактично прийняла спадщину і повинна відповідати за його зобов`язаннями.

08 січня 2020 року ухвалою суду було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

10 березня 2020 року представник відповідача адвокат Шишкін В.М. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування відзиву зазначив, що, звертаючись з позовними вимогами банк у своїй заяві зазначив про отримання позичальником кредиту у розмірі 15000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, однак дані обставини не підтвердженні належними та допустимими доказами, оскільки розмір кредитного ліміту зазначено лише в тексті позовної заяви, тоді як в кредитному договорі, наданому банком, така інформація відсутня. Також зазначає, що позивач не надав кредитний договір натомість, у матеріалах справи знаходиться анкета-заява про видачу кредиту від 10 березня 2010 року, в якій було зафіксовано, що бажана сума кредиту - 2500 грн.

16 квітня 2020 року позивач надав відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги. На обґрунтування відповіді на відзив зазначив, що 31 травня 2014 року ОСОБА_2 з метою отримання банківських послуг звернувся до банку та підписав заяву б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 15000 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, а його спадкоємцем стала ОСОБА_1 , відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України. Зазначають, що сторонами при укладенні договору були обговорені всі істотні умови.

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити та пояснив, що на момент смерті боржник проживав разом з відповідачем, що підтверджується відміткою у її паспорті. Відомостей про прийняття спадщини або наявності у боржника майна, а також довідки про проживання за однією адресою боржника та відповідача у банку немає. 25 жовтня 2017 року відповідач надала до установи банку копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 та копію свого паспорту, де була відмітка про реєстрацію. Таким чином, з 25 жовтня 2017 банк, отримавши інформацію про смерть боржника, припинив нарахування процентів.

Представник відповідача у судовому засідання просив відмовити у задоволенні позовних вимог та пояснив, що позивач не виконав вимог, викладених у ст. 1281 ЦК України, щодо пред`явлення вимог до спадкоємця. Відповідач надала позивачу копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 у жовтні 2017 року. Також зазначає, що відповідач проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , якому належала 1/3 частина вищезазначеної квартири.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 травня 2014 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н, згідно до якого останній отримав кредит в розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується анкетою-заявою на отримання кредиту (а.с. 12).

Кредитор зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість за кредитним договором № б/н від 31 травня 2014 року, яка становить 13558,64 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками та виписками (а.с. 8-11, 106-117, 130-141, 148-154).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть № 722 від 03 жовтня 2017 року (а.с. 49).

Разом з померлим ОСОБА_2 за адресою його реєстрації: АДРЕСА_2 була зареєстрована: ОСОБА_1 , що підтверджується копією її паспорту серії НОМЕР_1 (а.с. 48).

Судом також встановлено з пояснень представників сторін у справі, що саме відповідач до 25.10.2017 року надала до установи банку копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 та копію свого паспорту з відміткою про реєстрацію відповідачки за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частинами 2, 4 ст. 1281 ЦК України визначено, що кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до вимог, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд зазначає, що позивачу з 25.10.2017 року було достеменно відомо про смерть ОСОБА_2 та про те, що відповідач на момент його смерті була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_2 .

За наведених вище обставин, з урахуванням наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивач пропустив строк, передбачений ч. 2 ст. 1281ЦК України, на пред`явлення вимоги до спадкоємця.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 509, 1054, 1268, 1282 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 223, 258-259, 263-265, 274, 279, 280-284, 288-289 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1"Д", адреса листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду до або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Л. Шендрик