Справа № 766/7514/21
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

03 серпня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі головуючого судді Єпішина Ю.М., розглянувши заяву адвоката Сачаєвої Ірини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову адвоката Сачаєвої Ірини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Позивачем подано заяву про забезпечення позову, шляхом заборони вчинення будь-яких дій щодо державної реєстрації (перереєстрації) права власності на автомобіль марки «MITSUBISHI OUTLANDER» 2008 року випуску державний номер НОМЕР_1 , VIN : НОМЕР_2 , що зареєстрований 20.09.2019 року на ім`я ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви посилається на ті обставини, що ним подано позов до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. У період знаходження у шлюбі позивачем та відповідачем інтересах сім`ї придбане таке нерухоме та рухоме майно: 19.08.2014 року подружжям придбана двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею: 45,9 кв.м, житловою площею: 27,5 кв.м. 10.08.2015 року подружжям придбана земельна ділянка кадастровий номер :02:065:0253, площею 0,01 га, з цільовим призначенням - для будівництва індивідуальних гаражів, розташована за адресою: АДРЕСА_2 . 10.08.2015 року подружжям придбаний гараж загальною площею 37,8 кв.м., розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:065:0253, за адресою: АДРЕСА_2 . 24.04.2017 року подружжям придбаний житловий будинок АДРЕСА_3 з господарчими будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :06: 001:0070, по вул. Смольна в м. Херсоні , загальною площею 336,4 кв.м, житловою площею 197,6 кв.м. 24.04.2017 року подружжям придбана земельна ділянка № НОМЕР_3 , площею 0,0678 га, з кадастровим номером :06:001:0070, по вул. Смольна в м. Херсоні , цільове призначення якої, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка). 20.09.2019 року подружжям придбаний транспортний засіб «MITSUBISHI OUTLANDER» 2008 року випуску державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 . На думку позивача в даному випадку існує необхідність у забезпеченні позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки відповідач має можливість самостійно розпорядитися спірним майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, дана заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріли заяви, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно норм ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову (ч.7 ст. 153 ЦПК України).

Предметом позову ОСОБА_1 є:

Поділ майна, та стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації ринкової вартості Ѕ частини автомобіля марки «MITSUBISHI OUTLANDER» 2008 року випуску державний номер НОМЕР_1 , VIN : НОМЕР_2 , що зареєстрований 20.09.2019 року на ім`я ОСОБА_2 .

Власником автомобіля марки «MITSUBISHI OUTLANDER» 2008 року випуску державний номер НОМЕР_1 , VIN : НОМЕР_2 , що зареєстрований 20.09.2019 року на ім`я ОСОБА_2 є ОСОБА_2 .

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник у своїй заяві лише зазначив, що відповідач має реальну можливість в подальшому розпорядитися належним йому автомобілем марки «MITSUBISHI OUTLANDER», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Разом із тим, заявником не надано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження підстав вважати, що майбутнє рішення суду у разі можливого задоволення позову, може бути утрудненим чи неможливим, зокрема, доказів на підтвердження намагання відповідача відчужити належний йому транспортний засіб.

Відтак, заявник не обґрунтував належним чином необхідність вжиття вказаного заходу забезпечення позову і не зазначив причини, що можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову та не доведена співмірність заявленого заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Суд звертає увагу, що вищевказані обставини не позбавляють позивача права звернутись до суду із заявою про забезпечення позову в інший спосіб та обрати спосіб забезпечення позову відповідно до вимог ЦПК України, а саме ст. ст. 150-152 ЦПК України, оскільки таке право передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України на будь - якій стадії розгляду справи.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в:

Заяву адвоката Сачаєвої Ірини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову адвоката Сачаєвої Ірини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя Ю.М.Єпішин