Справа №442/6523/20
Провадження №2/442/167/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобич цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

19.10.2020 позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 14.07.2018 року в розмірі 65 309,27 грн. станом на 24.06.2020 р., в тому числі: 65 309,27 грн. заборгованість за тілом кредиту та судовий збір у розмірі 2120,00 грн.

В обґрунтування позову покликається на те, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

14.07.2018 року ОСОБА_1 звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 14.07.2018 року. На підставі Договору відповідач отримала кредит в розмірі 25 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок платіжної картки. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі), що вбачається з у розрахунку заборгованості за договором.

Станом на 01.04.2020 року у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п.5.16 п.5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 01.04.2020 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходила та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості у зв`язку з чим та відповідно до п.5.18, 5.19 кредит став у формі «на вимогу».

АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором в межах встановленого кредитного ліміту. Оскільки відповідач порушив свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, змушені звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_2 подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Також подав клопотання, в якому просить про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача адвокат Кубишкіна В.Ю. подала відзив на позовну заяву, в якому вказує, що не визнає даний позов, з огляду на те, що позивачем не наведено і не надано будь-яких доказів на підтвердження факту укладання договору, факту надання коштів відповідачу, факту отримання відповідачем коштів кредиту, що свідчить про повну безпідставність та незаконність позовних вимог. Зазначають, що в Анкеті-заяві позичальника від 14.07.2018 року взагалі відсутні дані про бажаний кредитний ліміт, процентна ставка за кредитом та строки повернення кредиту. Саму анкету неможливо прочитати. В ній відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. В матеріалах справи відсутня пам`ятка клієнта, яка має бути складовою частиною спірного договору.

Так, відповідно до змісту частини 1 статті 1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону (в редакції закону, що діяла на момент укладання Анкети - заяви до Договору) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2002 року № 254 (в редакції закону, що діяла на момент укладання Анкети - заяви до Договору) виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Вищезаначена постанова втратила чинність на підставі Постанови Правління Національного банку № 75 від 04.07.2018. Аналогічне положення міститься в чинній редакції п. 62. Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України затвердженого Постанови Правління Національного банку № 75 від 04.07.2018 відповідно до якого виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Як зазначалось вище Позивач в позовній заяві стверджує, що в анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 14.07.2018 року Позичальник просить відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 нерозбірливо в анкеті, а в тексті позовної заяви дана інформація не зазначена) у гривні та встановити кредитний ліміт на суму вказану у додатку.

В анкеті - заяві до Договору чітко зазначено: прошу відкрити поточного рахунку № НОМЕР_1 нерозбірливо) у гривні на своє ім`я ОСОБА_1 та встановити ліміт на суму, вказану у додатку. Відповідно до умов Договору та наведених нижче умов.

Проте позивачем до позовної заяви не додано, ні додаток із погодженою сумою кредитного ліміту, ні виписку по поточному рахунку № НОМЕР_1 нерозбірливо) у гривні, що є належними, допустимими доказами на підтвердження погодження суми кредитного ліміту сторонами та на підтвердження виконаних зобов`язань Банку щодо надання суми кредиту шляхом встановлення кредитного ліміту в сумі 25000,00 грн. та операцій за день.

Також з наданих позивачем документів неможливо встановити яка саме річна процентна ставка за користування кредитом, процентна ставка, що застосовується при порушенні виконанні зобов`язань, ставка пені, та суми комісії були погодженні сторонами, строки погашення обов`язкових платежів.

З наведених Позивачем Умов, що додані до позовної заяви, на які посилається Позивач як на обґрунтування позовних вимог неможливо встановити, яка саме сума обов`язкового щомісячного мінімального платежу підлягає сплаті та строки його сплати, та чи мало місце їх порушення Відповідачем.

Вважає, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи. Належне обґрунтування суми кредитної заборгованості 65 309,27 грн. чи її спростування можливе тільки за умови надання належних та допустимих доказів, що в своїй сукупності дадуть змогу дійти належного висновку щодо обґрунтованої суми заборгованості, а саме погоджених сторонами умов кредитування викладених у додатках до договору, Тарифах і правилах обслуговування рахунків фізичних осіб: суми кредиту, відсоткову ставку за користування кредитом, комісії за послуги банку, ставку пені, строки виконання щодо обов`язкового щомісячного платежу та виписки по рахунку, що б підтвердила або спростувала факт виконання обов`язку Позивача щодо встановлення кредитного ліміту в сумі 25000,00 грн. його використання, не виконання умов визначених Умовами та правомірності нарахування суми заборгованості.

З вказаних підстав, вважає, що немає підстав приймати до уваги розрахунок заборгованості за договором № б/н від 14.07.2018 року станом на 24.06.2020 року, оскільки без надання виписки по рахунку № НОМЕР_1 (нерозбірливо), неможливо підтвердити чи спростувати викладенні в ньому суми заборгованості.

09.03.2021 року представник позивача ОСОБА_2 подав відповідь на відзив, в якому просить суд в повному обсязі задовольнити позовні вимоги за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк» про стягнення заборгованості з відповідача у сумі 65 309,27 грн. Щодо укладення договору та приєднання Боржника 14 липня 2018 року до Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", Тарифів за карткою Моnоbаnk шляхом підписання Анкети-заяви від 14 липня 2018 року, вказує таке.

Відповідно до пункту 3 Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 14 липня 2018 року (надалі Анкета-заява) підписанням договору Боржник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку. Також підтвердив, що вищевказані документи зрозумілі Боржнику та не потребують додаткового тлумачення.

Відсутність підпису Боржника на Умовах обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", Тарифах за карткою Моnоbаnk, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорті споживчого кредиту «Карта mоnоbаnk» не свідчить про неукладеність договору про споживчий кредит. Правова природа договору приєднання полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них. Договір є обов`язковим для виконання.

Непідписання Боржником Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", Тарифів за карткою Моnоbаnk не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними, а також не свідчить про відсутність між сторонами договірних правовідносин та заборгованості за кредитом. Банком підтверджено документально, що Боржник отримав, використав та не повернув Банку кредитні кошти, адже надаються відповідні виписки про рух коштів на рахунку Боржника, Анкета-заява до договору про надання банківських послуг від 14 липня 2018 року, Розрахунок заборгованості.

Підписуючи Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 14 липня 2018 року Боржник приєднався та був ознайомлений з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", Тарифами за карткою Моnоbаnk, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту «Карта Моnоbаnk», адже підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 14 липня 2018 року у якій записані положення про ознайомлення останнього з вищевказаними документами.

Згідно з пунктом 2 Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 14 липня 2018 року Боржник погодився що Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Боржник своїм підписом на Анкеті-заяві від 14 липня 2018 року підтвердив укладення договору та зобов`язався його виконувати. Тобто з вищевказаного пункту Анкети-заяви видно, що договір про надання банківських послуг складається не лише з Анкети-заяви, а також з Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту.

Згідно з позицією Верховного Суду, котра закріплена у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року по справі N0 754/17518/15-ц, провадження, N0 61-17132св18, у статті 629 Цивільного кодексу України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі N0 355/385/17.

Відомості щодо надання кредиту, умови кредитування, зобов`язання позичальника повернути кредит та сплатити проценти, умови отримання кредиту у тому числі умови щодо процентної ставки, ставки пені за порушення строків розрахунків містяться в Умовах і правилах надання банківських послуг, Тарифах, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорті споживчого кредиту, адже ці документи разом з Анкетою-заявою складають договір надання банківських послуг, котрий є публічним договором та договором приєднання (редакція з якою ознайомлювався Боржник у момент підписання Анкети-заяви були додані Банком до позовної заяви).

Керуючись положенням частини 1 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-УПІ кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем (у їхньому випадку такою інформацією є Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту, Паспорт споживчого кредиту). Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Боржник як споживач має ознайомитись з інформацією, яка розміщена на офіційному веб-ресурсі й самостійно для себе прийняти рішення, щодо потреби користування банківськими послугами, подальшого використання кредитних коштів, за встановленими тарифами та відповідно до умов Банку. Лише в разі, якщо Боржника влаштовують тарифи, умови Банку Боржник може прийняти рішення про користування послугами Банку та у тому числі отримувати кредитні кошти у використання на умовах повернення та платності, адже саме такою є правова природа договору про надання банківських послуг.

Вищевказане підтверджується правовою позицією Верховного Суду, яка записана у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №404/502/18 провадження №61-8449св19 від 23 березня 2020 року. Верховний Суд практично застосував умови договору щодо кредитування, які розміщені на веб-сайті кредитодавця.

Стосовно розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку як належних доказів заборгованості Боржника, то вказує на те, що виконаний Банком розрахунок заборгованості за договором № б/н від 14 липня 2018 року укладеного між АТ "Універсал Банк" та Боржником станом на 24 червня 2020 року (надалі - Розрахунок заборгованості) є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів Боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом.

Відповідно до позиції Верховного Суду, котра міститься у постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року по справі №367/4970/13-ц, провадження №61-19992 св 18, заперечуючи розмір кредитної заборгованості, розрахований банком, боржник та його представник не надали до суду докази, які б спростовували як факт надання кредиту у розмірі, визначеним кредитним договором так і розмір боргу, що є процесуальним обов`язком боржника.

Згідно з позицією Верховного Суду, котра записана у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року по справі №464/4985/15-ц, провадження №61-43538св18, твердження заявника про те, що позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором є неспроможними, оскільки в матеріалах справи, серед інших письмових доказів, наявний розширений розрахунок заборгованості. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано.

Щодо розміру кредитного ліміту відповідача та збільшення заборгованості, то відповідно до пункту 3 Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 14 липня 2018 року підписанням договору Боржник підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг (згідно з вимогами чинного законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку. Боржник беззастережно погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту.

Що стосується збільшення заборгованості за тілом кредиту, відповідно до п.п. 4.23. п. 4 Розділу II Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" у редакції затвердженій рішенням Правління ПАТ "Універсал Банк" Протокол № 33 від 27.09.2017 року кредит (надалі - Умови) збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому Банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього договору.

Щодо Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 N 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту", то вказує на те, що посилання Боржника та його представника на нормативно-правовий акт Національного банку України, котрий втратив юридичну силу має бути відхилено судом.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Встановлено, що 14.07.2018 між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 25 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

Як вбачається з п.3 анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 19.04.2018 року підписання даного Договору ОСОБА_1 підтверджує, що ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, ОСОБА_1 погодилась з тим, щоБанк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодилась з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Підпунктами 5.15-5.19 п.5 Розділу ІІ Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» визначена відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання Клієнтом за Договором. У разі порушення терміну сплати щомічного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою. На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із тарифами, але не більше 50% від суми, одержаної клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних.

Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі), що вбачається з розрахунку заборгованості за договором. Загальний залишок заборгованості за наданим кредитом становить 65 309,27 грн, з яких 65 309,27 грн - залишок заборгованості за тілом кредиту; 0 грн.- заборгованість за пенею та комісією.

Згідно з положеннями ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. ст.610,611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За приписами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.2 ст. 1048 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Кредитним договором між банком та позичальником чітко визначені умови відповідальності за повне або часткове невиконання сторонами умов договору.

Згідно з ч. 3 ст. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до вимог ст.76,77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично було укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти у кредит. Відповідач скористався кредитними коштами, але свої зобов`язання за договором виконав не у повному обсязі. Загальна сума боргу ОСОБА_1 станом на 24.06.2020 року становить 65 309,27 грн. Таким чином, виходячи із наведеного, враховуючи те, що особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється без відділень, через мобільний додаток, суд вважає, що відповідач, будучи обізнаним з умовами наданого кредиту, грубо порушив такі, тому з останнього на користь банку слід стягнути заборгованість у визначеному розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 2102,00 грн.

Керуючисьст.ст.5, 12, 19, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.509, 549, 610, 611, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,

ухвалив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 14.07.2018 року у розмірі 65 309,27 (шістдесят п`ять тисяч триста девять гривень двадцять сім копійок) та 2102,00 (дві тисячі сто дві гривні 00 коп) грн. сплаченого судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», , адреса: вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ.

Відповідач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Хомик А.П.