У Х В А Л А

Справа № 932/5207/21

Провадження № 2/932/2350/21

16 грудня 2021 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Куцевол В.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про продовження строку на подання відзиву, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває об`єднана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Управління у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю та стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою суду від 30.11.2021 року прийнято до спільного розгляду із первісним позовом зустрічну позову заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Управління у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю та стягнення аліментів на утримання дитини, здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та встановлено відповідачу - ОСОБА_1 15-ти денний строк на подання відзиву та пояснень на зустрічну позовну заяву.

08.12.2021 року ОСОБА_1 отримав у суді копію зустрічної позовної заяви та копію ухвали суду від 30.11.2021 року.

15.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про продовження встановленого йому судом строку на подання відзиву та пояснень на зустрічну позовну заяву до 20.01.2022 року. Заяву обґрунтовує тим, що внаслідок зміни предмету позову на визначення місця проживання дитини, він вимушений збирати нові докази, які має надати до суду з відзивом. Такими доказами можуть бути характеристики, довідки, акти про умови проживання, медична документація, довідки з місця навчання. В свою чергу, третя особа теж має підготувати і надати до суду висновок про визначення місця проживання дитини з одним із батьків. Позивачка за зустрічним позовом тривалий час збирала докази для його подання, на що вказують дати долучених документів, що складені упродовж року. Встановленого йому строку замало для подання відзиву і доказів на спростування позовних вимог. Крім того, через запровадження у державі карантинні обмеження, збір доказів значно утруднено, оскільки більшість канцелярій припинила приймати громадян і видавати документи на руки.

Згідно із вимогами ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно із вимогами ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства. Статтею 122 ЦПК України встановлено, що строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Як встановлено нормою ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно із вимогами ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи те, що заявник порушив питання про продовження строку на усунення недоліків до моменту спливу такого строку та потреба у продовженні строку виникла з об`єктивних причин, зумовлених як карантинними обмеженнями, так і потребою у зборі додаткових доказів на спростування пред`явлених до ОСОБА_1 зустрічних позовних вимог, заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 11, 12, 120, 123, 124, 126, 127, 258, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про продовження строку на подання відзиву - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_1 на 28 днів строк на подання відзиву на зустрічну позовну заяву.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куцевол