Номер провадження 22-ц/804/771/21
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року

м. Бахмут

справа № 234/11288/19

провадження № 22-ц/804/771/21

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Хейло Я.В.,

суддів Гапонова А.В.,Мірути О.А.

секретаря Цимбал Д.А.

учасники справи:

позивач Кооперативне об`єднання «ЖБК»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмут цивільну справу за апеляційною скаргою Кооперативного об`єднання «ЖБК» на ухвалу Краматорського міського суду Донецького суду від 06 січня 2021 року по цивільній справі за позовом Кооперативного об`єднання «ЖБК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території (суддя Костюков Д.Г.), ухваленого в приміщенні суду в місті Краматорськ Донецької області, -

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ ПОЗОВУ

У червні 2019 року Кооперативне об`єднання «ЖБК» (далі КО «ЖБК») звернулося до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території.

Позов мотивовано тим, що відповідач є власником нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 310 кв.м (без урахування площі підвального приміщення).

Балансоутримувачем вказаного будинку є ЖБК «Металіст», який 01.03.2010 року уклав з КО «ЖБК» договір на поточне утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до ст.149 ЖК України, п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин) ст.ст. 322, 360 ЦК України, п. 2.2, 3.2.1 Договору власник квартири та нежитлових приміщень зобов`язаний щомісячно та своєчасно сплачувати нараховану суму за обслуговування будинку та прибудинкової території.

Всупереч вимогам закону відповідач плату за обслуговування будинку та прибудинкової території з 01.04.2016 року по 31.05.2019 року не здійснює, у зв`язку з чим утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 32519,00 грн.

Позивач просив стягнути заборгованість з відповідача за послуги обслуговування будинку та прибудинкової території з 01.04.2016 року по 31.05.2019 року в розмірі 32519,00 грн. та судові витрати в сумі 1921,00 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ УХВАЛИ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 06 січня 2021 року провадження у справі за позовом Кооперативного об`єднання «ЖБК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території закрито.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі КО «ЖБК» посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Звертає увагу, що відповідач ОСОБА_1 не надала доказів, що вона виступає саме у якості ФОП у спірних правовідносинах з КО «ЖБК» щодо її участі в утриманні будинку, як спільного майна.

Вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи не враховано висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 27.06.2018 у справі №916/2791/16, від 03.07.2019 у справі №916/1261/18, від 03.10.2018 у справі № 904/1182/17, які роз`яснюють що подібні справи мають розглядатися у порядку цивільного судочинства.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона зазначає, що 05.06.2018 року вона набула право власності на нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 .

Звертає увагу, що в зазначеному приміщенні вона здійснює господарську діяльність як ФОП, про що свідчать її податкові декларації за 2017-2019 роки, договори оренди з іншими суб`єктами господарювання.

Також зазначає, що пунктом 21 договору, укладеного між ФОП ОСОБА_2 , її чоловіком та попереднім власником приміщення та КО «ЖБК» 16.06.2016 року цей договір може бути розірваний достроково у разі: переходу права власності на нежитлове приміщення до іншої особи. Договір між ФОП ОСОБА_1 та КО «ЖБК» не укладався.

Просила оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представник позивача КО «ЖБК» в судове засідання апеляційного суду не з`явився , про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила її відхилити, ухвалу суду залишити без змін.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційну скаргу КО «ЖБК» підлягає задоволенню виходячи з наступного.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції зазначив, що в даній справі правовідносини виникли між сторонами, які є суб`єктами господарювання, тому з урахуванням пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України та правової позиції Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №916/1261/18.

Апеляційний суд не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Дійсно, відповідно до висновків , наведених у правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі №916/1261/18 юрисдикція спорів за участю фізичних осіб-підприємців визначається залежно від того, чи виступають такі особи суб`єктами господарювання саме у спірних правовідносинах.

Ця правова позиція узгоджується і з раніше викладеної правовою позицією у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 916/2791/16, відповідно до якої спори про стягнення вартості комунальних послуг за обслуговування приміщень у багатоквартирних будинках підлягають розгляду у порядку господарського судочинства лише у випадках відповідності їх суб`єктного складу вимогам ГПК України.

З позовної заяви КО «ЖБК» вбачається, що позивач просив стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.04.2016 року по 31.05.2019 року у розмірі 32519, 00 гривень. (а.с. 1-3)

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.2018 року ОСОБА_1 отримала у спадщину приміщення магазину, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 55)

Відповідно до частини 1 статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно інформації про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач ОСОБА_1 зареєстровано як суб`єкт підприємницької діяльності з 15.11.2017. (а.с. 57-58)

Відповідно до частини 1 статті 24 ЦК України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Статтями 25, 26 ЦК України передбачено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Згідно із частиною 2 статті 4 ГПК України юридичні особи та ФОП, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідачем ОСОБА_1 на підтвердження того факту, що спірне приміщення за адресою АДРЕСА_1 , використовується у комерційних цілях нею, як фізичною особою підприємцем надала договори оренди нежитлового приміщення № О1-11/06/18 від 11.06.2018, № 01 від 01.01.2018, які укладені між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 , ПП ОСОБА_4 .

Зі змісту позовних вимог позивача вбачається, що він просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з 01.04.2016 року по 31.05.2019 року (а.с.3).

Враховуючи, що позивач просить стягнути заборгованість за надані послугу за період з 01.04.2016 року по 31.05.2019 року, а відповідач набула статус суб`єкта підприємницької діяльності з 15.11.2017 року ( дата державної реєстрації ОСОБА_1 як ФОП) та з цього часу використовує належне їй нежитлове приміщення для своїй господарської діяльності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про закриття провадження у справі щодо всіх позовних вимог, не врахував статус відповідача у оспорюваний у позові період, а саме чи використовувала вона це приміщення як фізична особа чи як суб`єкт підприємницької діяльності.

Доводи апеляційної скарги КО «ЖБК» в частині заперечень щодо ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 25.06.2020 року апеляційним судом не приймаються, так як відповідно до частини 2 статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кооперативного об`єднання «ЖБК» задовольнити.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 06 січня 2021 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Я.В. Хейло

Судді А.В. Гапонов

О.А. Мірута