Справа № 279/6412/20 Провадження № 2/279/857/21
У Х В А Л А

16 березня 2021 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Невмержицька О.А., в м.Коростень по справі за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Рай Тетяни Сергіївни про скасування постанови про арешт з банківських рахунків,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Рай Тетяни Сергіївни про скасування постанови про арешт з банківських рахунків.

В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що на підставі рішень Коростенського міськрайонного суду від 23.08.2019 року у справі №279/1693/19 та від 05.06.2019 року у справі №279/1165/19 з нього стягнуто кошти на користь КПТ в розмірі 5103,99 грн. та 29357,80 грн.. Державним виконавцем Коростенського міськрайонного відділу ДВС ЦЗМУЮМЮ (м.Хмельницький) відкриті виконавчі провадження за № 61130293, 61529079, 61130143 та 61439720 та 01.04.2020 року ініційоване звернення на його пенсію, а 24.11.2020 року накладено арешт на його рахунки, в тому числі і на пенсійний рахунок, позбавивши його єдиного джерела доходів та засобу існування. Просив скасувати постанови про накладення арешту на його рахунки, ініціювати службове розслідування та стягнути компенсацію за завдану йому моральну шкоду.

Позовна заява підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи викладене, правовідносини між позивачем та відповідачем виникли з примусового виконання виконавчих листів виданих Коростенським міськрайонним судом у справах № 279/1693/19 та № 279/1165/19 за результатами вирішення спору в порядку цивільного судочинства, і позивач в своїй позовній заяві просить суд скасувати постанови державного виконавця про арешт коштів боржника.

Згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України, які містяться у постанові №5 від 03 червня 2016 року, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а саме: «Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби» Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

Судовий контроль за виконанням судового рішення, передбачений розділом VІІ ЦПК України.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Враховуючи, що постанова державного виконавця є по своїй суті рішенням, прийнятим державним виконавцем під час виконавчого провадження, боржник, в разі непогодження з даною постановою, має право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, за яким проводитися примусове стягнення у виконавчому провадженні, з відповідною скаргою.

Таким чином, чинним ЦПК України, чітко передбачений порядок оскарження стороною виконавчого провадження рішення державного виконавця під час виконання судового рішення, а саме: подання до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, відповідної скарги, та не передбачає оскарження вказаного рішення державного виконавця в порядку позовного провадження.

Пред`являючи позов, позивачем в порушення до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, у позовній заяві не викладено жодних обставин, які надають право оскаржувати постанову державного виконавця, яка винесена під час виконання судового рішення у виконавчому провадженні, в порядку позовного провадження, що суперечить вимогам, передбаченим розділом VІІ «Судовий контроль за виконанням судового рішення» ЦПК України, для такого оскарження.

Також позивачем не залучено всіх сторін у справі (сторону виконавчого провадження) прав і обов`язків яких стосується розгляд і вирішення заяви, не чітко викладено прохальну частину позовної заяви, яка до того ж відрізняється від вступної частини позову, з посиланням на відповідні правові підстави.

При цьому, суд звертає увагу, що про зазначені вище обставини також було звернуто увагу й Житомирським апеляційним судом в ухвалі суду від 03.08.2021 року.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, зважаючи на те, що заявником не додержано вимог щодо оформлення заяви, визначені недоліки є суттєвими і такими, що можуть вплинути на якість розгляду справи по суті в разі їх не усунення, суд прийшов до висновку про необхідність надання позивачу строку для приведення заяви у відповідність з вимогами закону.

Вказані недоліки мають бути усунені протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі усунення у вказаний строк недоліків, заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Рай Тетяни Сергіївни про скасування постанови про арешт збанківських рахунків залишити без руху.

Надати позивачу 10-денний строк для усунення недоліків, який обчислюється з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : Невмержицька О.А.