Справа №705/492/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Уманської міської ради про захист прав споживачів, визнання відмови у встановленні лічильника у приміщенні проживання дискримінацією за ознакою інвалідності та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Уманської міської ради про захист прав споживачів, визнання відмови у встановленні лічильника у приміщенні проживання дискримінацією за ознакою інвалідності та відшкодування моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 15.09.2014 він є особою з обмеженими фізичними можливостями, тобто особою з інвалідністю 2 групи безтерміново, якій протипоказані фізичні та емоційні навантаження, у зв`язку з тим, що у нього виявили хворобу серця і в подальшому здійснили оперативне втручання та пластику серця. Проживає він у приватному будинку по АДРЕСА_1 та у квітні 2017 року він дізнався, що у нього виникла заборгованість по оплаті водопостачання за 2016 рік з урахуванням поливу території, хоча він фактично воду використовував лише для власного споживання, тому він вирішив обладнати мережу водопостачання свого домоволодіння, і звернувся з відповідними заявами до КП «Уманьводоканал» за дозволом для встановлення йому лічильника забору води. Після відповідного звернення та надання інформації про те, що він є інвалідом, з описом тяжкості захворювання, КП «Уманьводоканал» надав йому план облаштування водогону із визначеним місцем встановлення лічильника у водопровідний колодязь. Згідно вказівок лічильник безпосередньо повинен буде знаходитися за межею домоволодіння на вулиці загального користування, на дорозі в колодязі, орієнтовними розмірами 1м 50см в діаметрі та глибиною близько 2м 50см. Прямого доступу до показників лічильника і нагляду за ним у нього не буде, і йому, як особі з інвалідністю необхідно буде кожного разу спускатися до колодязя задля фіксації показників лічильника і контролю його стану справності та наявності пломб. Проте, з урахуванням стану його здоров?я, йому заборонені фізичні та емоційні навантаження, оскільки це може бути загрозою для його життя. Позивач наголошує на тому, що відповідно до п.13.2 ДБН В.2.5-64:2012 «Внутрішній водопровід та каналізація» - лічильник води повинен розташовуватися в зручних приміщеннях з температурою + 5 градусів цельсія. Лічильник необхідно розміщувати так, щоб до них був доступ для зручного зчитування показань та обслуговування, в тому числі і працівникам водоканалу. Також, до робіт в колодязі допускаються люди, які пройшли медичний огляд та навчання з охорони праці на роботах з підвищеною небезпекою. Крім того, відповідно до пункту 5.2 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України «Про затвердження правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» від 27.06.2008 року № 190 передбачає наступне: «Вузли обліку повинні розташуватися на мережі споживача, як правило, на межі балансової належності мереж виробника та споживача, або за згодою виробника в приміщеннях розташованих безпосередньо за зовнішньою стіною будівлі в місці входу водопровідного вводу». Вказане свідчить про можливість встановлення лічильника у приміщеннях, розташованих безпосередньо за зовнішньою стіною будівлі в місці входу водопровідного вводу, але позивачу було відмовлено у розташуванні лічильника, не дивлячись на стан його здоров?я, у приміщенні проживання особи з інвалідністю. Після цього він неодноразово звертався до виконавчого комітету Уманської міської ради з метою захисту своїх прав, недопущення дискримінації та врегулювання питання, а саме, про встановлення лічильника води в приміщенні у доступному для нього місці та усунення нерівності становища споживача особи з інвалідністю 2 групи, лічильник якої буде знаходитися у колодязі по відношенню до споживачів, лічильники у яких встановлено у приміщенні проживання і вони користуються обліковим водопостачанням та правами, які виникають з укладенням договору. Існує багато споживачів, лічильники у яких розміщуються у приміщеннях, в тому числі і у споживачів, які проживають по АДРЕСА_1 . Позивач записувався на прийом та зустрічався з міським головою з цього приводу, однак це було безрезультатно. Такі дії та бездіяльність відповідача призводять до негативних наслідків таких, як втрата прав, що виникають на час заключення договору, втрат рівності, доступності, погіршення стану здоров?я, а також виникає ризик життю, при знятті показників лічильника і збільшенню чисельності контактів зі сторонніми особами щомісяця, що особливо актуально в період поширення пандемії COVID-19. Також, внаслідок протиправних дій відповідача порушився звичайний уклад його життя, що призвело до частішого звернення до лікарів за допомогою. Вважає, що такі дії відповідача спричинили дискримінацію та негативні наслідки щодо нього, оскільки йому необхідно витрачати більше часу свого життя на доведення його прав в різних інстанціях, нести витрати на лікування, реабілітацію, що призвело до погіршення стану його здоров?я і він перебуває у постійному стресі. Кількість відмов посадовців відповідача на його звернення, як особи з інвалідністю, також вплинули на погіршення стану його здоров?я. Зазначає, що обладнання індивідуальних жилих будинків, в яких проживають особи з інвалідністю, здійснюється підприємствами, установами і організаціями, з вини яких настала інвалідність, а в інших випадках - відповідними органами місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування», до повноважень таких органів входить подання допомоги власникам квартир (будинків) в їх обслуговуванні та ремонті; здійснення заходів щодо розширення та вдосконалення мережі підприємств житлово-комунального господарства, здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства, здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів. Також, забезпечення вимог законодавства щодо розгляду звернень громадян, здійснення контролю за станом цієї роботи на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності. Позивач вказує, що відповідач не реагував на його звернення, тому, у процесі майже чотирьох років звернень до відповідача, він поніс моральні страждання і фізичний біль, що виявилося у постійних стресах, нервозності, тривозі за майбутнє, з приводу невиконання органом місцевої влади його законних вимог, бездіяльність, дискримінація та нехтування Законів України,що захищають громадян України, в тому числі і його, як особу з інвалідністю. Після таких відмов він вимушений був проходити лікування, оскільки поніс велике фізичне та емоційне навантаження від неправомірних та безпідставних дій відповідача, які принижують його честь та гідність. Спричинену йому діями відповідача моральну шкоду він оцінює у 400000 грн., яку просить стягнути на свою користь. Також, просить визнати факт відмови виконавчого комітету Уманської міської ради у встановленні лічильника у його приміщенні, як особи з інвалідністю.

Ухвалою судді від 05.02.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями.

За вх. № 4795 від 03.03.2021 від представника виконавчого комітету Уманської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що виконавчий комітет Уманської міської ради заперечує проти задоволення позовних вимог та вважає заявлений позов безпідставним, необгрунтованим та таким який не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до н. 5.2 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» затверджених Наказом Міністерства комунального господарства 27.06.2008 року №190 встановлено, що вузли обліку повинні розташовуватись на мережі споживача, та на межі балансової належності мереж виробника і споживача або за згодою виробника в приміщенні, розташованому безпосередньо за зовнішньою стіною будівлі в місці входу водопровідного входу. На підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 369 від 27.07.2006 комунальне підприємство «Уманьводоканал» Уманської міської ради є виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до п. 8 Правил визначено, що послуги надаються споживачам згідно з договором, оформляється на основі Типового договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Договору на централізоване водопостачання та водовідведення між КП «Уманьводоканал» та ОСОБА_1 укладено не було, адже позивач ОСОБА_1 відкрив на своє ім`я особистий рахунок, однак від укладення договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення відмовився, проте послуги з централізованого водопостачання та водовідведення підприємством йому надаються в повному обсязі. Прийнятим ЗУ «Про комунальний облік теплової енергії та водопостачання» було встановлене розуміння обов`язкового обліку води в тому числі встановлення комерційного, у тому числі розподільного обліку послуг з централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг. Відповідно до п.9 Правил встановлено, що роботи по установленню засобів обліку води і теплової енергії проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок споживача. Відповідно до ч. 5 ст. 30 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» відповідальність за зберігання та цілісність вузлів комерційного обліку покладаються на власника будівлі, в якій вони встановлені, або за договором на визначену власником, іншу особу. Крім того, твердження позивача щодо дискримінації є необґрунтованими, безпідставними та не містять жодного правового обґрунтування, адже, як КП «Уманьводоканал, так і виконавчі органи Уманської міської ради не здійснювали та не здійснюють жодних дій дискримінаційного характеру по відношенню до позивача, в тому числі дій, які зазначені у позовній заяві.

Також, важливим є те, що КП «Уманьводоканал» відповідно до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є окремою самостійною юридичною особою та є самостійним суб`єктом господарської діяльності, який відповідно до Реєстру здійснює певні види господарської діяльності, такі як: забір, очищення та постачання води (основний); монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устаткування; каналізація, відведення й очищення стічних вод.

Тобто, позивачем заявлено позов до виконавчого комітету Уманської міської ради, як до самостійної юридичної особи, але вона є неналежним відповідачем, адже належним відповідачем із відповідною самостійністю є КП «Уманьводоканал» як самостійний суб`єкт господарювання із наявними правами та відповідними обов`язками, а виконавчий комітет, відповідно до ст. 51 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», є виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Тобто, виконавчий комітет Уманської міської ради діє відповідно до рішення Уманської міської ради від 23.12.2020 року №6-5/8 «Про затвердження положення про виконавчий комітет Уманської міської ради в новій редакції», в якому визначено, що виконавчий комітет Уманської міської ради на здійснення господарської діяльності із надання послуг не уповноважений законом. З приводу позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, відповідач вважає її необґрунтованою та безпідставною, оскільки з боку відповідача не було допущено жодних протиправних дій, які б могли спричинити позивачу вказану шкоду. Позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства не надано жодних доказів заподіяння йому або членам його сім`ї душевних страждань протиправною бездіяльністю відповідача у справі, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що стали наслідком протиправної бездіяльності відповідача. Вважає, що позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача, а заявлена наявність моральної шкоди є безпідставною та необгрунтованою, що унеможливлює її стягнення з виконавчого комітету.

За вх. № 4773 від 03.03.2021 від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій він наполягає на тому, що відповідач мав та має усі можливості вирішити ситуацію, яка склалася в нього у зв?язку з визначенням встановлення лічильника на воду в межах чинного законодавства, та не допустити дискримінації особи з інвалідністю, адже виконавчий комітет Уманської міської ради, в межах своїх повноважень міг прийняти рішення з приводу місця встановлення лічильника, при цьому не порушуючи прав особи з інвалідністю, з урахуванням його фізичних можливостей, адже, до його повноважень входить надання допомоги власникам квартир (будинків) в їх обслуговуванні та ремонті; здійснення заходів щодо розширення та вдосконалення мережі підприємств житлово-комунального господарства, здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства, здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів. Виконавчий комітет повинен забезпечувати виконання вимог законодавства щодо розгляду звернень громадян, здійснення контролю за станом цієї роботи на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності. До своєї відповіді позивач надав копію Постанови колегії суддів Черкаського апеляційного суду від 21.10.2020, якою Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.07.2020 залишено без мін, зі змісту якої вбачається, що рішенням першої інстанції було визнано факт відмови Комунального підприємства «Уманьводоканал» у встановленні лічильника в приміщенні за адресою проживання ОСОБА_1 , за ознакою інвалідності - незаконним; стягнуто з Комунального підприємства «Уманьводоканал» на його користь моральну шкоду у розмірі 30 000 гривень, та вирішено питання судових витрат.

У своїй відповіді на відзив позивач просить задовольнити подані ним позовні вимоги в повному обсязі.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом вказаних процесуальних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1,ч.2, ч.3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Уманської міської ради про захист прав споживачів, визнання відмови у встановленні лічильника у приміщенні проживання дискримінацією за ознакою інвалідності та відшкодування моральної шкоди, оскільки вважає, що його права були порушенні відмовою у встановлені лічильника води у приміщенні його будинку або у іншому доступному йому місці, натомість КП «Уманьводоканал» наполягає на тому, що лічильник безпосередньо повинен знаходитися на вулиці загального користування в технічній ямі - колодязі, орієнтовними розмірами 150 см в діаметрі та глибиною близько 250 см, прямого доступу до показників лічильника не буде і позивачу, як особі з інвалідністю необхідно буде кожного разу спускатися до колодязя знімати показники лічильника, що буде негативно впливати на стан його здоров?я та може нести загрозу його життю. Після цього, позивач неодноразово звертався до виконавчого комітету Уманської міської ради, як органу місцевого самоврядування, з приводу врегулювання цього питання, проте, це було безрезультатно. Відповідач не вчинив ніяких дій, спрямованих на вирішення цієї ситуації, а також, допускав бездіяльність у її вирішенні, тому він вважає, що саме дії виконавчого комітету Уманської міської ради призвели до спричинення йому моральної шкоди.

При цьому, позивач долучає копію Постанови колегії суддів Черкаського апеляційного суду від 21.10.2020, якою Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.07.2020 залишено без мін, зі змісту якої вбачається, що рішенням першої інстанції було визнано факт відмови Комунального підприємства «Уманьводоканал» у встановленні лічильника в приміщенні за адресою проживання ОСОБА_1 , за ознакою інвалідності - незаконним; стягнуто з Комунального підприємства «Уманьводоканал» на його користь моральну шкоду у розмірі 30 000 гривень, а також, вирішено питання судових витрат.

Тобто, із зазначеного вбачається, що відповідач сам підтверджує те, що порушення його прав, з урахуванням предмету позову, було допущено КП «Уманьводоканал». Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.07.2020, яке залишено в силі Постановою колегії суддів Черкаського апеляційного суду від 21.10.2020, вказане питання вже вирішено, адже, визнано факт відмови Комунального підприємства «Уманьводоканал» у встановленні лічильника в приміщенні за адресою проживання ОСОБА_1 , за ознакою інвалідності - незаконним та стягнуто спричинену позивачу моральну шкоду.

Відповідно до Рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 27.07.2006 за № 369 комунальне підприємство «Уманьводоканал» Уманської міської ради є виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Крім того, КП «Уманьводоканал» відповідно до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є окремою самостійною юридичною особою та є самостійним суб`єктом господарської діяльності, який відповідно до Реєстру здійснює певні види господарської діяльності, в тому числі: забір, очищення та постачання води (основний); монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устаткування; каналізація, відведення й очищення стічних вод.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`являти позов до належного відповідача.

Крім того, Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Зважаючи на вищевикладене та враховуючи те, що позивачем не доведеного того, що порушення його права допущено виконавчим комітетом Уманської міської ради і він може бути відповідачем у справі, адже виконавчий комітет Уманської міської ради не міг відмовити у встановленні лічильника води, так як це не входить до його повноважень, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,4, 12,13,81,258-259,264,265,273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Уманської міської ради про захист прав споживачів, визнання відмови у встановленні лічильника у приміщенні проживання дискримінацією за ознакою інвалідності та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Валентина Леонідівна Гудзенко