Справа №443/380/19
Провадження №2/443/337/21
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

22 березня 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Равлінка Р.Г.,

за участю секретаря Рибакової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області, в якій просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтування позовних вимог.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначає, що він та ОСОБА_2 познайомились на весні 2016 року та почали проживати разом. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 . Проте, у квітні 2018 року відповідачка покинула домівку і більше не повернулася. Місцезнаходження ОСОБА_2 йому не відомо, оскільки її пошуки не принесли результату. Від третіх осіб йому стало відомо, що ОСОБА_2 спілкується з сумнівними компаніями, пиячить та не ночує вдома. З квітня 2018 відповідачка жодного разу не провідала доньку, ніяким чином не допомагає у вихованні доньки ОСОБА_3 . Таким чином, вважає, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а відтак просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 .

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Коліщук З.М. від 08.04.2019 позовну заяву залишену без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Коліщук З.М. від 11.06.2019 позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 02.07.2019.

02.07.2019 розгляд справи відкладено.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2020 головуючим суддею для цього провадження визначено суддю Равлінка Р.Г.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 01.09.2020 справу прийнято до провадження та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 28.09.2020.

28.09.2020 справу знято з розгляду у зв`язку із перебуванням судді на навчанні.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 15.12.2020 закрито підготовче провадження у справі, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 22.03.2021.

Розгляд справи по суті відбувся 22.03.2021 без участі сторін.

Позивач, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка, ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не подала, правом на подання відзиву не скористалася.

Суд звертає увагу, що згідно відомостей ВГІРФО місце реєстрації ОСОБА_2 АДРЕСА_1 . Судом скеровувались виклики у судові засідання на зазначену адресу, окрім того, оголошення про виклик у судове засідання ОСОБА_2 розміщено на сайті Судової влади України.

Представник органу опіки та піклування Жидачівської РДА будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, ухваливши заочне рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони у справі є батьками неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 13.12.2017 Жидачівським районним відділом державної реєстрації актів цивліьного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області /а.с. 3/.

Згідно висновку органу опіки та піклування Жидачівської РДА Львівської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відтак доцільно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малорлітньої ОСОБА_3 , 30.09.2017. /а.с.2/.

При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані займатися вихованням дитини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України).

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України», п. 49 рішення у справі «Хант проти України»).

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і, до того ж, є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (п. 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»).

Суд враховує, що процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами чинного Сімейного кодексу України (ст. ст. 164 - 167 СК України).

Зокрема, відповідно до положень ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як роз`яснюється у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Таким чином, у судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідачка як мати протягом тривалого часу не спілкується із своєю малолітньою донькою, матеріально її не утримує, заходів до спілкування та турботи не приймає, а вихованням та утриманням доньки займається позивач.

Окрім того, суд зауважує, що у судові засідання призначені на 28.09.2020, 07.10.2020, 24.11.2020, 15.12.2020 та 22.03.2021 відповідачка жодного разу не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, процесуальним правом на подання відзиву не скористалася. Вказані обставини суд розцінює як небажання останньої приймати участь у вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відтак, ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх у сукупності суд вважає, що відповідачка, яка не виявляє щодо власної доньки батьківського піклування, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її розвитком, здоров`ям, життям та потребами, відтак її слід позбавити батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 280-283 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачкою до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя Р.Г.Равлінко