Справа № 367/103/18
Провадження №2-др/367/11/21
УХВАЛА

Іменем України

15 листопада 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі Сагайдачної І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат,

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду надійшла заява ОСОБА_1 про розподіл судових витрат в якій вона просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 56856 грн. відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу. Заяву мотивує тим, що у грудні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із позовом до неї, ОСОБА_1 , про усунення перешкод в користуванні гаражем.

05 січня 2018 р, ухвалою суду вказана позовна заява ОСОБА_2 була залишена без руху.

02 лютого 2018 р. ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі.

3 квітня 2021 р. позивач ОСОБА_2 подав до суду заяву про залишення позову без розгляду.

05 травня 2021 р. ухвалою суду вказана позовна заява ОСОБА_2 була залишена без розгляду.

Частиною 5 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Так, за час перебування даної справи у провадженні суду були понесені судові витрати на правничу допомогу адвокатів.

Ці витрати були зумовлені необґрунтованими діями позивача, оскільки, як неодноразово зазначалося нею в ході розгляду справи, поданий позов є вже третім зверненням ОСОБА_2 до суду з цього ж предмету та з цих же підстав, починаючи з 2008 року.

Зокрема, у 2008 році ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до неї, а також Ірпінської міської ради Київської області та її Виконавчого комітету, в якому просив зобов`язати ОСОБА_1 демонтувати перегородку на відмістці біля гаража, який належить їй на праві власності».

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12 липня 2010 року було відмовлено в задоволенні цієї частини позовних вимог ОСОБА_2 (справа № 2-277/2010).

Вказане рішення місцевого суду було залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17 листопада 2010 року, а ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 січня 2011 року мою касаційну скаргу було повернуто.

У подальшому, у 2014 році ОСОБА_2 знову звернувся до суду із аналогічним позовом до неї, в якому з урахуванням уточнення вимог просив: усунути перешкоди ОСОБА_2 в праві власності та землекористування земельною ділянкою площею 0,0074 га по АДРЕСА_1 та обслуговані гаражу, який розміщений на даній земельній ділянці, зобов 'язавши ОСОБА_1 : демонтувати частину цегляного торця глибиною 0,20 м. стіни гаражу ОСОБА_1 та цегляну перегородку (паркан), які побудовані ОСОБА_1 на земельній ділянці, що належить ОСОБА_2 на праві власності на відстані 0,67 м. від лівої стіни гаража ОСОБА_2 з фасадної сторони в сторону гаража ОСОБА_1 ; демонтувати перегородку (паркан), з тилу гаражу ОСОБА_2 , що встановлена (прикріплена) від лівого кута гаражу ОСОБА_2 вглиб його земельної ділянки, зазначена справа № 367/4643/14-ц розглядалася судами неодноразово.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 березня 2017 року справу було направлено на новий апеляційний розгляд. Мотивуючи своє рішення касаційний суд вказав наступне: «Також суд апеляційної інстанції не врахував преюдиційного рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 липня 2010 року, що набрало законної сили та яким ОСОБА_2 відмовлено у позові до ОСОБА_1 про демонтаж цегляного паркану біля гаражів, а також того, що право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку ОСОБА_2 не оспорювалось. Апеляційний суд не надав цьому рішенню суду оцінки згідно вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України».

Останнім рішенням Апеляційного суду Київської області від 22 червня 2017 року при новому апеляційному розгляді було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до неї.

При цьому, аналіз змісту рішень Ірпінського міського суду Київської області від 12 липня 2010 року та Апеляційного суду Київської області від 22 червня 2017 року дозволяє дійти висновку про те, що обидва зі згаданих позовів ОСОБА_2 були заявлені до неї з тих же підстав.

Отже, спір між нами з цього ж предмету та з цих же підстав уже був вирішений судами, а судові рішення, ухвалені за результатами розгляду аналогічних позовних вимог ОСОБА_2 , набрали законної сили.

Незважаючи на це, ОСОБА_2 звернувся до суд із даним позовом.

В ході підготовчого провадження у даній справі відбулася велика кількість судових засідань, в яких брали участь її представники-адвокати.

Було замовлено підготовку низки необхідних процесуальних документів з метою захисту її прав у даному спорі.

14 березня 2018 р. між нею та адвокатським об`єднанням «Скляренко, Сидоренко та Партнери» було укладено договір про надання правничої допомоги.

За час дії цього договору адвокатами було надано правничу допомогу, а нею було здійснено їхню оплату на загальну суму 56856 грн.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву такою, що не підлягає до задоволення.

Згідно ухвали суду від 05 травня 2021 року по цивільній справ № 367/103/18 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні гаражем - залишено без розгляду згідно п.5. ч.1 ст. 257 ЦПК України

12.05.2021 року від відповідача надійшла заява про стягнення з позивача на користь відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 56 856грн.

Судом встановлено, що 14.03.2018 року між адвокатським об`єднанням «Скляренко, Сидоренко та Партнери» та ОСОБА_1 укладено договор про надання правової допомоги, згідно якої Об`єднання зобов`язується за винагороду надавати клієнту правову допомогу, в тому числі щодо захисту клієнта, представництва його інтересів у правоохоронних та судових органах, а також у справах досудового (позасудового) врегулювання спорів. п.1.2. Договору містить дії, в яких полягає правова допомога.

Згідно додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 14.03.2018 року передбачені ставки: погодинні ставки працівників Об`єднання становлять: партнер - 1800грн/год., адвокат/юрист - 1500грн./год., помічник адвоката/помічник юриста - 1 200грн./год. , оплачуваний час: мінімальний оплачуваний час складає 1/10години та нарахування податку, який нараховується на суму рахунка.

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт за договором від 24.04.2018 року про надання правової допомоги від 14.03.2018 року об`єднанням надано послуг з правової допомоги ОСОБА_1 на загальну суму 4 800,00 грн., в тому числі ПДВ кількість годин не вказано.

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт за договором від 02.07.2018 року про надання правової допомоги від 14.03.2018 року об`єднанням надано послуг з правової допомоги ОСОБА_1 усього 2,00год. роботи адвоката на загальну суму 3600,00 грн. в тому числі ПДВ.

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт за договором від 03.07.2018 року про надання правової допомоги від 14.03.2018 року об`єднанням надано послуг з правової допомоги ОСОБА_1 усього 7,30год. роботи адвоката на загальну суму 13 140,00грн., в тому числі ПДВ.

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт за договором від 19.09.2018 року про надання правової допомоги від 14.03.2018 року об`єднанням надано послуг з правової допомоги ОСОБА_1 усього 1,20год. роботи адвоката на загальну суму 2160,00грн. , в тому числі ПДВ.

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт за договором від 13.11.2018 року про надання правової допомоги від 14.03.2018 року об`єднанням надано послуг з правової допомоги ОСОБА_1 усього 2,60год. роботи адвоката на загальну суму 5 616,00грн., в тому числі ПДВ.

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт за договором від 13.12.2018 року про надання правової допомоги від 14.03.2018 року об`єднанням надано послуг з правової допомоги ОСОБА_1 усього 2,40год. роботи адвоката на загальну суму 5184,00 грн., в тому числі ПДВ.

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт за договором від 13.03.2019 року про надання правової допомоги від 14.03.2018 року об`єднанням надано послуг з правової допомоги ОСОБА_1 усього 1,70год. роботи адвоката на загальну суму 3 672,00грн., в тому числі ПДВ.

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт за договором від 10.04.2019 року про надання правової допомоги від 14.03.2018 року об`єднанням надано послуг з правової допомоги ОСОБА_1 усього 1,00год. роботи адвоката на загальну суму 2 160,00грн. ,в тому числі ПДВ.

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт за договором від 27.08.2019 року про надання правової допомоги від 14.03.2018 року об`єднанням надано послуг з правової допомоги ОСОБА_1 усього 3,60год. роботи адвоката на загальну суму 7 776,00грн., в тому числі ПДВ.

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт за договором від 28.08.2019 року про надання правової допомоги від 14.03.2018 року об`єднанням надано послуг з правової допомоги ОСОБА_1 усього 0,80год. роботи адвоката на загальну суму 1 728,00грн., в тому числі ПДВ.

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт за договором від 26.11.2019 року про надання правової допомоги від 14.03.2018 року об`єднанням надано послуг з правової допомоги ОСОБА_1 усього 1,50год. роботи адвоката на загальну суму 2 700,00грн., в тому числі ПДВ.

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт за договором від 30.12.2019 року про надання правової допомоги від 14.03.2018 року об`єднанням надано послуг з правової допомоги ОСОБА_1 усього 2,00год. роботи адвоката на загальну суму 4 320,00грн., в тому числі ПДВ.

Частиною п`ятою статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи суд має встановити, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені під час розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості дій позивача при розгляді даної справи суд виходить з наступного.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості дій позивача при розгляді даної справи суд виходить з наступного.

04.01.2018 року позивачем подано до суду позовну заяву до відповідача ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні гаражем .

05 січня 2018 року ухвалою суду позов залишено без руху, з причин, судовій збір сплачено не в повному об`ємі.

02 лютого 2018 р. ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі.

Розгляд даної справи призначався неодноразово.

20.03.2018 року відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву про усунення перешкод у користуванні гаражем.

20.03.2018 року подано представником позивача клопотання про проведення експертизи, та розгляд клопотання у його відсутності.

28.03.2018 року відповідачем ОСОБА_1 подано клопотання про закриття провадження по справі.

04.04.2018 року представником позивача подано відповідь на відзив ОСОБА_1

10.04.2018 року відповідачем ОСОБА_1 подано клопотання про забезпечення судових витрат

12.06.2018 року представником відповідача - адвокатом Борисенко Т.Є. подано заперечення проти клопотання про проведення експертизи,

15.08.2018 представником позивача подано заперечення про забезпечення судових витрат.

27.09.2018 року представником відповідача - адвокатом Тригуб А.Ю. подано клопотання про доручення доказів до матеріалів справи.

18.10.2018 року представником відповідача - адвокатом Тригуб А.Ю. подано заяву щодо клопотання відповідача про забезпечення судових витрат.

22.10.2018 року представником позивача подано заперечення на клопотання від 17.09.2018 року про доручення доказів до матеріалів справи.

24.04.2018 року представником відповідача - адвокатом Тригуб А.Ю. подано клопотання про доручення доказів до матеріалів справи.

12.12.2019 року клопотання відповідача ОСОБА_1 про залучення доказів по справі.

21.03.2019 року відповідач ОСОБА_1 подала заяву щодо заперечень в проведенні земельно-технічної експертизи.

03.05.2019 року ухвалою суду призначено земельно-технічну експертизу на час її проведення провадження по справі зупинено.

16.09.2019 року постановою Київського апеляційного суду Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03.05.2019 року скасовано.

01.10.2019 року згідно протоколу про повторний автоматизований розподіл судової справи справа за № 367/103/2018 року перерозподілена на суддю Карабаза Н.Ф.

02.10.2019 року справу прийнято суддею Карабаза Н.Ф. до свого провадження.

В травні 2021 року позивачем було подано заяву про залишення позову без розгляду, при чому не було вирішено питання про судові витрати.

Суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт безпідставного відкладання розгляду цивільної справи № 367/103/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні гаражем, а саме: за заявами або клопотаннями позивача чи його представника, чи затягування розгляду справи з їх сторони.

Комплекс вищеперелічених дій позивача, його представника та їх діяльність, на думку суду, не вказують на недобросовісність позивача при розгляді цієї справ.

Відповідач в міру своїх процесуальних прав скористалась послугами адвоката за для формування відзиву, своїх заперечень, подання доказів, якими вони обґрунтовуються, і мала на меті завершити вирішення цієї справи шляхом ухвалення судового рішення, в якому судом було б надано оцінку неправомірності та не обґрунтованості пред`явленого позову та обґрунтованості заперечень відповідача. І у випадку необґрунтованості позовних вимог і відмови у їх задоволенні, питання про відшкодування судових витрат, понесених відповідачем, не було б поставлено в залежність від дій позивача, їх обґрунтованості.

Залишення позову без розгляду по заяві позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. Саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це його диспозитивне право, передбачене нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Однак, суду не доведено з яких міркувань позивачем було прийнято рішення про залишення позову без розгляду після спливу трьох річного строку з моменту пред`явлення позову до суду, чи вплинули на це рішення доводи відповідача, викладені у відзиві на позов та докази, якими вони обґрунтовуються.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Враховуючи викладене, оскільки, необґрунтованість дій позивача не доведено, тому відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення по справі.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про розподіл судових.

Керуючись ст. ст. 141, 142, 247, 270 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Н.Ф. Карабаза