Справа № 2-5101/11
УХВАЛА

іменем України

12.03.2021 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Подорець О.Б.,

за участю секретаря Столяренко А.І.,

за участі учасників справи:

представника правонаступника позивача адвоката Воронкова О.М.,

представника відповідача - адвоката Карнаушенко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2011 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2011 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено в повному обсязі.

08.02.2021 ОСОБА_2 через свого представника адвоката Карнаушенко А.А. подав до суду заяву про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що з вказаним рішенням суду не згоден, оскільки його неявка в судові засідання була викликана тим, що він особисто не отримував жодної судової повістки, а відтак не мав можливості надати докази, приймати участь у їхньому дослідженні та доведення їхньої переконливості перед судом. Дізнався він про рішення суду лише у лютому 2021 року.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 просив скасувати заочне рішення суду, надавши пояснення аналогічні викладеним у заяві про перегляд заочного рішення. Так, ОСОБА_2 не отримував жодної судової повістки і не знав про розгляд цивільної справи, а відтак не міг надати свої заперечення на позов та докази на підтвердження своїх доводів.

Представник позивача ОСОБА_3 проти задоволення заяви заперечував, оскільки судом було виконано обов`язок з повідомлення відповідача про розгляд справи, досліджено всі докази по справі і ухвалено законне рішення.

Суд, вивчивши заяву, дослідивши надані докази та матеріали відновленої цивільної справи №2-5101/11, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Розглядаючи питання про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування заочного рішення, суд зазначає наступне.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише за умови особливих непереборних обставин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (справа Перетяка та Шереметьев проти України, заяви № 17160/06 та №35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Як вбачається з повідомлення архіваріуса Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08.02.2021, цивільна справа № 2-5101/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором знищена згідно з «Переліком судових справ, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання документів».

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2021 частково відновлено матеріали цивільної справи № 2-5101/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

З мотивувальної частини заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2011 року у справі №2-5101/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Доказів того, що відповідач не був обізнаний про розгляд справи та наявність заочного рішення, останнім суду не надано.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 , звертаючись із заявою про поновлення процесуального строку на перегляд заочного рішення суду через 9 років після його ухвалення, не надав належних та допустимих доказів на спростування твердження суду щодо належного повідомлення сторін, у тому числі і відповідача, про час та місце розгляду справи, а також на підтвердження того, що він дізнався про рішення суду лише у лютому 2021 року, тим більше, що на виконання рішення суду приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. з липня 2020 року проводиться стягнення із заробітної плати ОСОБА_2 , про що не заперечував і представник останнього в судовому засіданні, проте повідомив суд, що ОСОБА_2 не знав, що утримання із заробітної плати відбуваються на виконання рішення суду.

Зважаючи на наведені вище міркування, суд приходить до висновку, що твердження відповідача ОСОБА_2 про те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, яке ґрунтується на припущенні, не може бути підставою для поновлення строку на подання заяви про скасування заочного рішення, оскільки не виправдовує втручання у принцип res judicata (юридичної визначеності) та права на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Суд не може погодитися з посиланнями сторони відповідача на неповне дослідження судом всіх обставин справи під час ухвалення заочного рішення 01 грудня 2011 року, оскільки відповідач при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надав доказів на підтвердження цим обставинам, як і не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення від 01 грудня 2011 року.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

У зв`язку з вищенаведеним, суд зазначає, що заявник не надав будь-яких доказів, які мають істотне значення для справи та не були досліджені судом при винесенні рішення, оскільки обґрунтуванням заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті, а тому в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Частиною 4 статті 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 284-288, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 представнику відповідача ОСОБА_2 у поновленні строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2011 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Залишити заяву ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2011 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 12.03.2021.

Суддя О.Б.Подорець