Справа № 496/3395/17
Провадження № 2/496/113/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді Дранікова С.М.

при секретарі Стрілець Ж.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Усатівська сільська рада Біляївського району Одеської області та Біляївська районна державна нотаріальна контора про визнання заповіту нікчемним, визнання заповіту дійсним, визнання права спадкування за заповітом, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати нікчемним заповіт від 16.05.2005 року, згідно якого на користь ОСОБА_3 нібито заповідано все майно спадкодавця, посвідчений заступником Усатівського сільського голови по виконавчій роботі Пашковою В.О.; визнати заповіт від 10.12.2004 року, посвідчений нотаріусом Плужник Г.О., дійсним. Визнати за позивачем право спадкування за заповітом; зобов`язати приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Підгірняк О.А., видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 1,78 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, мас.№ НОМЕР_2 та стягнути з відповідача усі судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 10.12.2004 року ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого заповіла позивачу належну їй земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 1,78 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, мас.№ НОМЕР_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. 19.05.2014 року приватний нотаріус Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Підгірняк О.А. звернулась до Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області з заявою «щодо посвідчення заповіту», повідомивши про відкриття спадщини щодо майна ОСОБА_4 . Ніякої відповіді стосовно того, що є інший заповіт надано не було. 13.09.2017 року позивачу стало відомо, що існує ще один заповіт від 16.05.2005 року, згідно якого ОСОБА_4 на користь свого сина ОСОБА_3 начебто заповіла все своє майно, в тому числі і земельну ділянку, яку раніше заповідала позивачу. Даний заповіт посвідчено заступником Усатівського сільського голови по виконавчій роботі Пашковою В.О. Позивач вважає, що заповіт від 16.05.2005 року не відповідає чинному законодавству, оскільки його було складено з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, у зв`язку з чим позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала.

Представник Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи.

Представник Біляївської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 06.03.2014 року.

ОСОБА_4 10.12.2004 року було складено заповіт, зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Плужник Г.О. за реєстровим №8455, відповідно до якого спадкодавцем заповідано позивачу, ОСОБА_1 , земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 1,78 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, мас.№ НОМЕР_2 .

Згідно наявного в справі документу, 16.05.2005 року ОСОБА_4 склала заповіт, який був посвідчений заступником Усатівського сільського голови по виконавчій роботі, ОСОБА_5 , зареєстрований у реєстрі за №61, яким на випадок смерті все своє майно заповідає ОСОБА_3

19.05.2014 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Підгірняк О.А. з заявою про прийняття спадщини за заповітом від 10.12.2004 року. Нотаріусом була заведена спадкова справа № 27/2014.

Приватний нотаріус Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Підгірняк О.А. листом №443/02-14 від 13.09.2017 року повідомила ОСОБА_1 , що заповіт від 10.12.2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Плужник Г.О., скасовано заповітом від 16.05.2005 року, посвідченим заступникорм Усатівського сільського голови по виконавчій роботі ОСОБА_5 , за яким ОСОБА_4 заповіла все своє майно не на користь ОСОБА_1 та роз`яснила, що згідно ч. 2 ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Відповідно до ст.ст. 1233, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Статтею 1247 ЦК України передбачено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України нікчемним є заповіт, складений особою, яка не мала на це право, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

Висновком експертів №21229/18-34/21230/18-33/16163?16185/20-34 від 18.06.2020 року за результатами проведення судово-технічної експертизи документів встановлено, що підпис від імені ОСОБА_4 у заповіті, датованому 16.05.2005 року, виконаний у період часу пізніше жовтня 2013 року. Заповіт, датований 16.05.2005 року, виконано (за часом виконання підпису від імені ОСОБА_4 у цьому заповіті) пізніше жовтня 2013 року. Записи під №61, датовані 16.05.2005 року, на 17 аркуші журналу для реєстрації нотаріальних дій виконані у період часу пізніше січня 2013 року.

Вказаний висновок ставить під сумнів, що заповіт від 16.05.2005 року було складено та посвідчено саме особами, які в ньому зазначені, оскільки дата укладання заповіту не є справжньою; дата його реєстрації у відповідному журналі не є справжньою.

З огляду на те, що заповіт складено з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання заповіту нікчемним підлягають задоволенню.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, зокрема, недієздатною, малолітньою, неповнолітньою особою (крім осіб, які в установленому порядку набули повну цивільну дієздатність), особою з обмеженою цивільною дієздатністю, представником від імені заповідача, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

Відповідно до частини четвертої статті 1254 ЦК України якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу.

Таке положення стосується і нікчемності заповіту, оскільки з огляду на положення частини другої статті 215 ЦК України нікчемний правочин є різновидом недійсного правочину.

Положеннями ст. ст. 225 і 231 ЦК України врегульовано правові наслідки вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, а також правові наслідки правочину, який вчинено під впливом насильства. Тобто саме у цих двох випадках відновлюється чинність попереднього заповіту коли новий заповіт є недійсним.

Заповіт ОСОБА_4 від 16.05.2005 року є нікчемним, але визнання його нікчемним чинність попереднього заповіту на користь позивача не відновлює, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання заповіту від 10.12.2004 року, посвідченого нотаріусом Плужник Г.О., дійсним; визнання за позивачем права спадкування за заповітом та зобов`язання приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Підгірняк О.А. видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 1,78 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, мас.№ НОМЕР_2 .

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 141, 263, 264 ЦПК України, ст.ст. 1223, 1225, 1233, 1236, 1247, 1257 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи треті особи Усатівська сільська рада Біляївського району Одеської області та Біляївська районна державна нотаріальна контора про визнання заповіту нікчемним, визнання заповіту дійсним, визнання права спадкування за заповітом, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати нікчемним заповіт від 16 травня 2005 року, згідно тексту якого ОСОБА_4 заповіла усе своє майно ОСОБА_3 , посвідчений заступником сільського голови по виконавчій роботі.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 46400 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.03.2021 року.

Суддя С.М. Драніков