Справа № 357/2439/21
У Х В А Л А

09.03.2021 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цуранов А.Ю. перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Федоряки Ольги Сергіївни про зняття заборони відчуження з об`єкта нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить припинити обтяження арешт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 68873, накладений на ім`я ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), що зареєстроване 16.07.2004 16:42:27 Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області на підставі ухвали б/н від 24.02.1981 року Народного суду м. Біла Церква.

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами визначеними процесуальним законом.

Відповідно до п. 4, п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Також, у позовній заяві вказуються відомості необхідні для правильного вирішення спору (ч. 6 ст. 175 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з неможливістю позивачем відчужити нерухоме майно, належне їй на праві власності, оскільки в реєстрі наявний арешт, накладений на підставі ухвали суду від 24.02.1981 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права (ст. 391 ЦК України).

Разом з тим, процедура зняття арешту з нерухомого майна в межах конкретної справи врегульована процесуальним законодавством.

Однак, з матеріалів справи неможливо встановити, з яким саме запитом зверталась представник позивача до суду, чи знищені самі рішення суду по справі № 2-48 за 1981 рік, в межах якої накладено арешт, адже незважаючи на знищення справ судом, всі судові рішення зберігаються в окремих нарядах судового архіву, в деяких випадках до 75 років.

У зв`язку з цим відсутні підстави вважати, на стадії відкриття провадження у справі, що позивачем вірно визначений порядок (процедура) про припинення (зняття) обтяження, що накладено конкретним судовим рішенням, тому позивачу слід визначити чи правильно обрано спосіб захисту її прав у позовній заяві, передбачений ч. 2 ст. 16 ЦК України, враховуючи наявність процедури зняття арешту, накладеного судовим рішенням, що передбачена Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно з пунктом 26 постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Аналіз вказаних правових норм дає підстави вважати, що у конкретній справі виникає спір щодо накладеного обтяження між позивачем та особою, яка може претендувати на дане майно.

Оскільки нотаріус Федоряка О.С. не заявляє будь-які права на предмет спору, тому вона може бути неналежним відповідачем у даній справі, отже позивачу (в межах даного позову) слід визначити належний склад учасників (відповідачів).

Крім цього, за відсутності у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правонаступників, на нерухоме майно позивача може претендувати відповідний орган місцевого самоврядування.

Отже, для з`ясування предмету позову, змісту вимог, для вирішення питання про визначення способу захисту прав позивача, вважаю за необхідне надати позивачу строк для усунення недоліків позову.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження, тому вказану заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків. У разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 7 ст. 185 ЦПК України).

Керуючись ст. 84, 175, 177, 183, 185, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Федоряки Ольги Сергіївни про зняття заборони відчуження з об`єкта нерухомого майна - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяА. Ю. Цуранов