УХВАЛА

Іменем України

02.03.2021 справа № 133/572/13-ц

провадження №6/133/31/21

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі судді Пєтухової Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Гаврилюк О.Г.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника Козятинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіональго управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Щерби В.Л.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду по справі № 133/572/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

встановила:

До суду 22.02.2021 року надійшла заява ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду по справі № 133/572/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Заява мотивована тим, що 08.11.2012 року ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 про стягнення боргу з посиланням на те, що 10.10.2011 між ними було укладено договір про надання поворотної безпроцентної позики, згідно якого ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 та ОСОБА_1 1 400 000 гривень. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.11.2012 року накладено арешт на нерухоме та рухоме майно, що знаходилось у власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Заочним рішенням Козятинського міськрайонного суду 30.04.2013 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 , яким з ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 солідарно стягнуто на користь ОСОБА_2 1 400 000 гривень у повернення боргу та судові витрати в сумі 3219 гривень, а всього 1 403 219 гривень.

16.08.2016 Козятинським відділом ДВС винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №133/572/13 від 21.06.2013. На даний час у володінні заявниці перебуває лише житловий будинок, в якому проживає вона та її донька ОСОБА_4 . 09 грудня 2020 року відносно ОСОБА_2 , було порушено кримінальне провадження № 0000266 за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 КК України (шахрайство), при отриманні ним від ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розписки та договору позики.

Порушене кримінальне провадження, як вказує ОСОБА_1 , має пряме відношення до рішення суду про стягнення боргу на користь ОСОБА_2 , та відповідно, виконавчого провадження. ОСОБА_1 посилалась на те, що у разі визнання ОСОБА_2 винним у шахрайських діях по відношенню до неї, рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області суду від 30.04.2013 року може бути переглянуте за нововиявленими обставинами. Якщо ж це рішення буде виконано, то вона позбудеться свого майна, залишиться з дочкою без житла, що негативно вплине на їхню долю. Тому звернулась з даною заявою до суду про відстрочення виконання рішення суду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала. Пояснила, що впродовж декількох років рішення суду виконується шляхом реалізації її майна. Упродовж такого часу вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів із заявою щодо вчинення ОСОБА_2 неправомірних дій, у результаті чого і виник у неї такий борг. Проте за наслідками слідчих дій були прийняті рішення про закриття кримінальних проваджень. Станом на день розгляду цієї заяви рішення й досі перебуває на виконанні, проводиться реалізація її будинку. Посилається на те, що шляхом відстрочення виконання рішення суду така реалізація може бути призупинена, а за наслідками поданої нею до правоохоронних органів заяви може бути прийнято таке рішення, що слугуватиме для перегляду за нововиявленими обставинами рішення про стягнення з неї боргу.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи у встановленому ЦПК України порядку.

Представник Козятинського МВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції в судовому засіданні покладався на розсуд суду. Вказав, що у відділі ДВС перебуває на виконанні виконавчий лист щодо стягнення із заявника боргу, продовж декількох років відбувається примусове виконання рішення суду. Наразі вчиняються дії по реалізації її будинку.

Перевіривши обґрунтованість заяви доданими до неї докази, всебічно вивчивши обставини справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1, 5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання; розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Отже, відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому.

Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю.

При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

За змістом п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практипку розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Також розстрочка та відстрочення виконання судового рішення, як це визначено вказаною вище статтею, не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення можливе лише у виключних випадках та за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим. Крім того звернення до суду з відповідною заявою може відбуватись не лише за наявності визначених законом підстав, але й у визначений період - один рік з моменту ухвалення рішення.

З матеріалів, доданих до заяви вбачається, що судом ухвалено рішення , яке заявник просить відстрочити, ще 30.04.2013 .

Судом встановлено, що не заперечувалось самим заявником, що упродовж декількох років рішення про стягнення з неї грошових коштів виконується.

У цьому випадку звернення до суду має на меті не власне відстрочення виконання рішення суду, що може мати місце за наявності певних обставин, а його можливість невиконання через відстрочення, оскільки особа розраховує на перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Проте зазначене не може бути підставою для відстрочення виконання рішення суду. Заявником не вказано у своїй заяві про жодну з обставин, які б утруднювали виконання рішення або робила б його неможливим, а отже немає підстав для його відстрочення.

Крім того, суд бере до уваги, що розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення. Про рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30.04.2013 заявник була обізнана, вказала, що оскаржувала його в апеляційному порядку, рішення виконується з 2016 року. Однак заявницею подано відповідну заяву про відстрочення рішення 22.02.2021, а це суперечить вимогам 435 ЦПК України, яка чітко визначає строк в межах якого суд може допустити розстрочення чи відстрочення виконання рішення.

Дослідивши всі доводи заявника, перевіривши надані докази в сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 260, 263, 353, 435 ЦПК України, суддя,-

ухвалила:

Заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду по справі № 133/572/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 09.03.2021.

Суддя Н.О. Пєтухова

Дата документу 02.03.2021