Справа № 454/3240/19 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/811/3196/21 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м.Львів

Справа № 454/3240/20

Провадження № 22ц/811/3196/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області, ухвалене у м.Сокалі 27 липня 2021 року у складі судді Адамовича М.Я., у справі за позовом ОСОБА_1 до Сокальської міської ради Львівської області про визнання права на спадкове майно, -

встановив:

29 листопада 2019 року у ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,39га, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі (на місцевості). Вказує, що за життя тітка не оформила право власності на вказану земельну ділянку, однак таке право входить до складу спадщини.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 27 липня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі посилається на те, що вважає рішення таким, що не відповідає нормам матеріального і процесуального права, а також фактичним обставинам справи. Зазначає, що на протязі всього життя тітки він її постійно відвідував, надавав допомогу, поховав її після смерті, організував поминальні обіди та служби, на могилі встановив пам`ятник. В 2019 році йому повідомили з Варязької сільської ради, що його тітка, яку він доглядав, мала земельний пай, який вхоить до спадщини. Вважає, що він має право на спадкування земельного паю. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст.ст. 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцями, визначені у ч.ч. 3 і 4 ст. 1268 ЦК України.

Згідно із ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України).

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

З відповіді Центрального архіву історичних записів Республіки Польща від 1 жовтня 2018 року, копій свідоцтв про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 вбачається, що він є племінником ОСОБА_5 , яка є рідною сестрою його матері.

Згідно сертифіката Серії ЛВ №14157 ОСОБА_5 належало право на земельну частку (пай) площею 3,39 га без визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території с.Русин Варязької сільської ради (на даний час Червоноградського району Львівської області).

З свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач визнав що, він не претендував на жодне спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , сертифікат на право на спадкову земельну ділянку йому було надано сільською радою.

Позивачем не зазначив чи є інше спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , а також інші спадкоємці, що впливає на його право на спірну земельну ділянку та може свідчити про відсутність у нього права на спадкування, оскільки спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 не прийняв спадщину, оскільки він у визначений законом шестимісячний строк не звернувся із заявою про прийняття спадщини.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 , який пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини шляхом подання нотаріусу заяви про її прийняття, не звертався до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Посилання позивача на те, що він має право на спадкування земельного паю тітки не підтверджено належними доказами.

Згідно позиції Верховного Суду, висловленої у справі № 462/5536/16-ц від 8 липня 2020 року, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненими цими діяннями наслідками.

На підставі аналізу наданих доказів суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач у передбачений законом шестимісячний строк не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

З висновками суду першої інстанції, які відповідають встановленим обставинам справи, зроблені на підставі наявних доказів, належить погодитися, оскільки судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись: п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 27 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 28 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді