У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 грудня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Фролова І.В., розглянувши матеріали заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Міністерство культури та інформаційної політики України, ОСОБА_3 про спростування недостовірних відомостей,-

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Міністерство культури та інформаційної політики України, ОСОБА_3 про спростування недостовірних відомостей.

Під час вивчення матеріалів вказаної заяви було встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, позовна заява повинна відповідати вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

У відповідності до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Крім того, як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Так, матеріально-правова вимога позивача до відповідача повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

У разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов`язальних правовідносин. Тобто, потерпіла особа обирає саме той засіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу та ґрунтується на законі.

Досліджуючи зміст позовних вимог було встановлено, що позивач просить суд:

- визнати недостовірними відомості про ОСОБА_1 , наведені Генеральним директором Національного музею історії України ОСОБА_2 у зазначеній Характеристиці, а саме: «призначення відбулося наказом НМІУ від 07.03.2018р. №28/2-к (Про прийняття на роботу), без відповідної базової освіти та досвіду роботи в галузі музейної справи, всупереч кваліфікаційних вимог та вимог посадової інструкції завідувача філіалу НМІУ-МІКУ, затвердженої генеральним директором НМІУ від 20.03.18р. Кваліфікаційні вимоги до вказаної посади - повна вища освіта відповідного напрямку підготовки (магістр, спеціаліст), стаж музейної роботи за професіями керівників нижчого рівня не менше 1 року (магістр), або не менше 3 років (спеціаліст). За час роботи на посаді завідувача філіалом виявив організаторські здібності, але за браком досвіду роботи в музейній справі, відсутності відповідної

базової освіти, має проблеми в плануванні та усвідомленні змісту роботи. Скеровує роботу підрозділу за поточними завданнями, отриманими від керівництва музею. В роботі виявляв самовпевненість, приймав самочинні та некомпетентні рішення всупереч встановленому режиму охорони майна музею, не інформуючи про це адміністрацію, без надання пояснення та уникаючи дисциплінарної відповідальності. В колективі музею ставлення до ОСОБА_1 є неоднозначним. Вчиняв дії на шкоду репутації закладу»;

- зобов`язати Генерального директора Національного музею України ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, шляхом відкликання зазначеної характеристики у Адвоката Ради адвокатів м. Києва (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №000970 від 17.08.20р.) ОСОБА_3 .

Одночасно з цим суд зауважує наступне.

У своїй другій позовній вимозі позивач просить суд зобов`язати Генерального директора Національного музею України ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, шляхом відкликання зазначеної характеристики у Адвоката Ради адвокатів м. Києва ОСОБА_3, проте позивачем не було наведено достатнього правового обгрунтування, тобто не було зроблено посилання на відповідний спосіб захисту, що, в свою чергу, позбавляє суд можливості однозначного трактування позовної вимоги.

Таким чином позивачу слід уточнити позовні вимоги з посиланням на конкретні норми - статті Цивільного кодексу України/ Цивільного процесуального кодексу України, а також обґрунтувати обрання такого способу захисту порушеного права, із посиланням на норму матеріального права, якою передбачено відповідний спосіб захисту права, тобто обґрунтувати, що обраний спосіб не суперечить закону та встановлений законом

Відповідно до п.7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Однак, вказані дані позивачем не зазначені у позові.

У зв`язку з наведеним, позивачу слід уточнити зміст позовних вимог з посиланням на конкретні норми - статті Цивільного кодексу України/ Цивільного процесуального кодексу України; надати докази, що підтверджують позов; обґрунтувати обрання такого способу захисту порушеного права, із посиланням на норму матеріального права, якою передбачено відповідний спосіб захисту права, тобто обґрунтувати, що обраний спосіб не суперечить закону та встановлений законом; надати відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

У разі виправлення недоліків у вказаній частині, нову позовну заяву необхідно подати разом із копіями заяв відповідно до кількості учасників процесу.

Згідно ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку про необхідність усунення вищевказаних недоліків та надання позивачу строку для їх усунення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Міністерство культури та інформаційної політики України, ОСОБА_3 про спростування недостовірних відомостей - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який становить п`ять днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу разом зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: