Справа № 302/1164/20
Номер рядка звіту 68
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.03.2021 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, в райсуді в смт. Міжгір`ї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

19.11.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який обгрунтував таким.

З 30.09.2017 він з відповідачкою перебуває у шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Спільне сімейне життя з відповідачко не склалося через розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, фактично шлюбні відносини між ними припинені і він вважає, що подальше збереження сім`ї та спільне проживання стало неможливим, тому просить розірвати шлюб з відповідачкою.

Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 30.12.2020 позовну заяву ОСОБА_3 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачці ОСОБА_2 надано строк для подання відзиву на позов ОСОБА_3 та заперечення щодо розгляду справи без виклику сторін.

Позивач станом на 09.03.2021 року не подав суду заяву про відмову від позову або залишення її позову без розгляду, закриття провадження тощо.

04.02.2021 відповідачка ОСОБА_2 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Подану заяву обґрунтувала тим, що позовну заяву ОСОБА_3 про розірвання шлюбу вона отримала 21.01.2021, вона згідна з розірванням шлюбу, так як вже тривалий час спільно не проживають та не підтримують шлюбних стосунків. Однак з часу припинення спільного проживання позивач ОСОБА_3 ухиляється від утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , який проживає з нею та перебуває на повному її утриманню. ОСОБА_3 є працездатним, здоровим, працює далекобійником, має фінансові можливості утримувати дитину, інших утриманців не має, тому просить стягувати з такого аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19.11.2020, з моменту звернення позивача ОСОБА_3 до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3 ухвалу суду від 05.02.2021 про прийняття зустрічної позовної заяви до спільного розгляду з позовом ОСОБА_3 про розірвання шлюбу разом із зустрічною позовною заявою отримав 17.02.2021.

03.03.2021 відповідач за зустрічним позов ОСОБА_3 подав відзив на зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , де просить аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувати у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення зустрічного позову до суду 04.02.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

09.03.2021 відповідачкою за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) ОСОБА_2 подано до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме довідку управління соціального захисту населення про її доходи за 2020-2021 роки. Відповіді на відзив ОСОБА_3 суду не подано.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст позовних вимог, суд дійшов наступного висновку.

Заявлені позовні вимоги ОСОБА_3 в частині розірвання шлюбу слід задовольнити повністю, виходячи з такого.

Згідно з п. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб 30 вересня 2017 року у виконавчому комітеті Майданської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, про що зроблений відповідний актовий запис за № 9. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини " ОСОБА_6 ".

Позивачка в позовній заяві зазначила, що спільно у шлюбу з відповідачем не проживає з січня 2020, шлюбних відносин та стосунків з ознаками сім`ї не підтримують. Дана обставина відповідачем не заперечена.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу та просить не вживати заходів для примирення у шлюбі. З врахуванням позиції позивача та відповідачки, яка згідна на розірвання шлюбу, суд вважає за недоцільним вживати заходів для примирення сторін у шлюбі.

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

За наведених обставин, суд, вважає, що відновлення шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки жодна сторона не бажає примирення у шлюбі, а також те, що відповідачка ОСОБА_2 згідна на розірвання шлюбу з ОСОБА_3 .

Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України.

Заявлені зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів слід задовольнити частково, виходячи з такого.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7,8 ст. 7 СК України).

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмірі аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що від спільного проживання у шлюбі з відповідачем ( за зустрічним позовм) позивачка ОСОБА_2 народила малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач ОСОБА_3 не оспорив батьківство, ухиляється від утримання дитини, чим порушує вищезазначену норму сімейного законодавства.

Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги обставини, що позивачка (за зустрічним позовом) ОСОБА_2 утримує одну малолітню дитину, знаходиться у відпустці по до догляду за дитиною до трьох років. Враховуючи матеріальний стан відповідача (за зустрічним позовом) ОСОБА_3 , а саме те, що має постійне місце праці, має щомісячний регулярний дохід, а тому суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів слід задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача аліменти на утримання однієї малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, взявши при цьому до уваги прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та те, що обов`язок утримувати дитину покладено на обидвох батьків (ст.180 СК України). Даний розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Відповідно до ст. 191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Зустрічний позов ОСОБА_2 поданий до суду 04.02.2021, тому суд з врахуванням ст. 191 СК України, вважає, що слід стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини з ОСОБА_3 з дня подачі зустрічного позову ОСОБА_2 до суду, а саме з 04.02.2021.

Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача за зустрічним позовом у дохід держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України, так як позивачка про подачі зустрічного позову про стягнення аліментів звільненна від споати судового відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 142 ч.1 ЦПК України та ст. 7 ч.3 ЗУ «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідачка за первісним позовом визнала повністю, то є підстави для повернення позивачу ОСОБА_3 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні ним позову про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 206, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Визнання позову відповідачкою за первісним позом прийняти.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Шлюб, укладений 30 вересня 2017 між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 ) у виконавчому комітеті Майданської сільської ради Міжгірського району Закарпатської, за актовим записом № 09, - розірвати.

Рішення про розірвання шлюбу, після набрання законної сили направити в Міжгірський РВ ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень на дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04.02.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми стягнення аліментів за один місяць.

Судові витрати у виді судового збору розподілити:

- 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. повернути ОСОБА_1 з державного бюджету.

-908 (дев`ятсот вісім) грн. стягнути з ОСОБА_1 в користь держави;

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Рішення складено 16.03.2021 року.

Суддя: В. П. Кривка