Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2021 року місто Київ
апеляційне провадження № 22-з/824/258/2021
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Головачова Я.В.,
суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,
за участю секретаря судового засідання Коцюрби Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , про ухвалення додаткової постанови у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги, середнього заробітку та компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати, за апеляційною скаргою акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі структурного підрозділу "Юридична служба" регіональної філії "Донецька залізниця" на рішення Печерського районного суду міста Києва у складі судді Литвинової І.В. від 9 листопада 2020 року,
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ "Українська залізниця" про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги, середнього заробітку та компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати.
Позов було обґрунтовано тим, що 12 квітня 2007 року ОСОБА_1 прийнята на посаду постачальника проїзних документів станції Єнакієве у ДП "Донецька залізниця". Наказом від 16 січня 2016 року № 15/Н станція Єнакієве перепідпорядкована станції Микитівка ДП "Донецька залізниця". Наказом № 01-сс від 6 липня 2016 року з 8 липня 2016 року трудовий договір з працівниками відокремленого підрозділу Станція Микитівка ДП "Донецька залізниця"продовжений у виробничому підрозділі Станція Микитівка СП "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Українська залізниця".
Наказом від 10 липня 2017 року № 4566/ДН-ос ОСОБА_1 звільнена із займаної посади з 17 липня 2017 року на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України (у зв`язку із скороченням штату). Відповідач у прошення трудового законодавства не провів з неюостаточного розрахунку при звільненні та не здійснив виплату всіх належних їй сум.
Посилаючись на викладене, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по невиплаченій заробітній платі в розмірі 13 411 грн. 20 коп. (грошова компенсація за невикористану
відпустку в розмірі 6 410 грн. 36 коп. та вихідна допомога в розмірі 5 726 грн. 41 коп.), компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 3 065 грн. 57 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 228 249 грн. 40 коп.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 9 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з АТ "Українська залізниця"на користь ОСОБА_1 суму заборгованості по заробітній платі, оплату за вимушений простій, компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу при звільненні в розмірі 13 411 грн. 20 коп., суму компенсації середнього заробітку в розмірі 228 249 грн. 48 коп., суму компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати в розмірі 3 065 грн. 57 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. Стягнуто з АТ "Українська залізниця" в дохід Держави судовий збір в розмірі 2 447 грн. 56 коп.

На вказане рішення АТ "Українська залізниця" в особі структурного підрозділу "Юридична служба" регіональної філії "Донецька залізниця" подало апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року апеляційну скаргу АТ "Українська залізниця" в особі структурного підрозділу "Юридична служба" регіональної філії "Донецька залізниця" задоволено частково. Змінено рішення Печерського районного суду міста Києва від 9 листопада 2020 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, зменшено суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що підлягає стягненню з АТ "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 з 228 249 грн. 48 коп. до 30 000 грн. Змінено рішення Печерського районного суду міста Києва від 9 листопада 2020 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу змінити, зменшено розмір витрат на професійну правничу допомогу з 15 000 грн. до 10 000 грн. Зменшено суму стягнутого судового збору з 2 447 грн. 56 коп. до 464 грн. 76 коп. В іншій частині рішення Печерського районного суду міста Києва від 9 листопада 2020 року залишено без змін.

В судовому засідання представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було зроблено заяву про намір подати докази понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

23 лютого 2021 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Заява обґрунтована тим, що у зв`язку з поданням апеляційної скарги АТ "Українська залізниця", ОСОБА_1 понесла витрати у вигляді оплати правничої допомоги в розмірі 11 000 грн.

Сторони в суд апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. З урахуванням положень частини 4 статті 270 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заявапредставника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції зокрема складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина 1 статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини 1, пунктів 1, 4 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положеннями частин 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За правилами пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

16 лютого 2021 року в судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зробив усну заяву про те, що докази понесення судових витрат на правничу допомогу будуть подані протягом 5 днів після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надав суду копію додатку № 2 до договору про надання правничої допомоги № 20-05/1 від 20 травня 2019 року; копію акта про надання правничої допомоги № 09/10-3 від 18 лютого 2021 року із зазначенням переліку наданих послуг; копію квитанції до прибуткового касового ордера № 24 від 18 лютого 2020 року на суму 11 000 грн.

В акті про надання професійної правничої допомоги № 09/10-3 від 18 лютого 2021 року зазначено обсяг і вартість наданих послуг: ознайомлення з апеляційною скаргою ( витрачено 2 год.) - 2 000 грн.; пошук релевантної судової практики (витрачено 2 год.) - 2 000 грн.; розробка судової стратегії (витрачено 1 год.) - 1 000 грн.; підготовка відзиву на апеляційну скаргу та його подання до суду (витрачено 3 год.) - 6 000 грн.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Колегія суддів, дослідивши додані до клопотання про ухвалення додаткового судового рішення докази, не встановила недотримання представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вимог частини 3 статті 137 ЦПК України.

Проте розмір витрат на правову допомогу підлягає частковому стягненню з огляду на таке.

З наданого представником позивача Акта надання професійної правничої допомоги № 09/10-3 від 18 лютого 2021 року убачається, що фактично сторонами договору про надання правничої допомоги погоджено розмір гонорару адвоката з розрахунку 1 000 грн. за одну годину роботи.

У наведеному Акті заявник вказує, що на підготовку відзиву на апеляційну скаргу та його подання до суду витрачено 3 години, проте вартість зазначена у розмірі 6 000 грн., що не відповідає умовам розрахунку і має становити 3 000 грн.

В іншій частині розмір витрат на правничу допомогу відповідає обставинам справи та умовам договору про надання правничої допомоги, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000 грн.

Ураховуючи наведене, заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правничу допомогу є обґрунтованою, а тому наявні підстави для прийняття додаткової постанови.

Керуючись статтею 270 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , про ухвалення додаткової постанови задовольнити.

Стягнути з акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, місто Київ, вулиця Тверська, 5; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови складений 17 березня 2021 року.

Головуючий

Судді: