КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/4168/2021 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Мараєва Н.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року, постановлену у складі судді Петрова Д.В. у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Подільський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Подільський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Посилається на те, що зважаючи на подані докази - заповіт ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та докази смерті спадкодавця на окупованій території України, суд мав застосувати аналогію закону із врахуванням положень п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, статей 1233, 1234 ЦК України та п.7 гл.5 розділ ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, згідно якого державна реєстрація смерті проводиться як за заявою родичів померлого, так і інших осіб.

Інші учасники процесу не надали до суду відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Визнаючи неподаною та повертаючи заяву заявникові, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не виконала вимоги, вказані в ухвалі Подільського районного суду м. Києва від 17 грудня 2020 рокупро усунення недоліків заяви у встановлений судом строк.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Добровілья, Близнюківського району Дніпропетровської області, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Макіївка, Донецької області, причина смерті: хронічна серцево - судинна недостатність, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз СН2 з гіпертензією.

Посилається на те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , тому вона є заінтересованою особою щодо встановлення факту смерті ОСОБА_3 з метою отримання належного свідоцтва про її смерть згідно законодавства України з подальшою можливістю оформлення та отримання спадщини.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків, а саме: в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують споріднення між батьком заявника ОСОБА_4 і дідусем ОСОБА_5 .

21 грудня 2020 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про усунення недоліків, в якій в обгрунтування поданої заяви ОСОБА_1 послалася на положення статей 1216,1220 ЦК України, п.1 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, а також вказала, що у померлої ОСОБА_3 немає родичів, які могли б звернутися із заявою про встановлення відповідного факту.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику. В ухвалі суд вказав, що недоліки заявницею не усунуто, документів, які підтверджують споріднення між батьком заявниці ОСОБА_4 та дідусем ОСОБА_5 не надано.

В заяві про встановлення факту заявниця вказує, що встановлення факту смерті у судовому порядку їй необхідно для отримання належного свідоцтва про смерть з подальшою можливістю оформлення та отримання спадщини.

Посилається на те, що Міським відділом запису актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 21.07.2020 року видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 серія НОМЕР_1 , актовий запис 12225.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Звертаючись до суду з вказаною заявою, заявниця не надала суду належних та допустимих доказів відповідно до приписів статей 77-78 ЦПК України на підтвердження родинних стосунків між заявницею ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_3 .

Твердження ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3 склала заповіт на ім`я ОСОБА_1 і тому за вказаних обставини суд мав би застосувати до вказаної заяви аналогію закону - положення п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, статей 1233,1234 ЦК України, апеляційний суд не приймає до уваги.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 лютого 2011 року ОСОБА_3 склала заповіт на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до якого все належне їй майно, де б воно не знаходилось, з чого б не складалось, та на що по закону на день смерті вона буде мати право, вона заповіла ОСОБА_1 .

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст.1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Згідно ст.8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).

Апеляційний суд звертає увагу, що положенням статті 317 ЦПК України чітко встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин у вказаній справі аналогію закону - положення п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, статей 1233,1234 ЦК України.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення заяви заявнику, оскільки заявником не надано документів, які б свідчили про родинні стосунки між заявницею та померлою, та не підтверджено її право на звернення до суду із даною заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_3 відповідно до приписів статті 317 ЦПК України.

Інших доводів в чому полягає незаконність постановленої судом ухвали апеляційна скарга не містить.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 березня 2021 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Заришняк Г.М.

Мараєва Н.Є.