Справа № 2-337/11
Провадження № 6/206/154/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Ільїній І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку ст. 247 ЦПК України подання державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Дніпро) про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку пред`явлення його до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та

зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну умов договору про надання споживчого кредиту,

зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів поруки, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тичинська О. звернулась до суду з вказаним поданням, в якому просила суд видати дублікат виконавчого листа № 2-337/11 від 30.10.2012 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСббанк» заборгованості в загальному розмірі 424307,90 грн. та поновити строк його пред`явлення до виконання. В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 39145315 з виконання виконавчого листа № 2-337/11 від 30.10.2012 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСббанк» заборгованості в загальному розмірі 424307,90 грн. Вказане виконавче провадження було відкрито 09.07.2013. В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що майно, на яке можливо звернути стягнення не виявлено, боржник працює у ТОВ «Укрбуд» за адресою: АДРЕСА_1 . 25 грудня 2014 року державним виконавцем було завершено виконавче провадження відповідно до п. 10 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» та направлено за територією до Центрального ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Згідно перевірки АСВП встановлено, що виконавчий документ № 2-337/11 до Центрального ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не надходив, до Самарського ВДВС не повертався та повторно на виконання не пред`являвся. Докази направлення виконавчого листа надати не можливо, оскільки термін зберігання реєстру поштових відправлень сплив, у зв`язку з чим слід вважати, що вказаний виконавчий лист було втрачено Самарським ВДВС при пересиланні. На теперішній час до відділу надійшла скарга стягувача (адвоката) про хід виконання, оскільки постанову та оригінал виконавчого документа не було отримано. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду із вказаним поданням.

Представник Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Дніпро) та заінтересовані особи в судове засідання не з`явились за невідомими суду причинами, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені своєчасно та належним чином, заяв про відкладення розгляду подання до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Ознайомившись з матеріалами подання, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2011 року Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 12 серпня 2008 року в сумі 422487,90 гривень, яка складається з: непогашеної суми кредиту 391475,04 гривень, несплачені відсотки 27963,14 гривень, нарахована пеня 3049,72 гривень, а також сплачений судовий збір в сумі 1700,00 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну умов договору про надання споживчого кредиту відмовлено повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів поруки задоволено.

Визнано недійсним договір поруки № 223127 від 12 серпня 2008 року, укладений від імені ОСОБА_3 з Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк».

Визнано недійсним договір поруки № 223126 від 12 серпня 2008 року, укладений від імені ОСОБА_4 з Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк».

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 сплачений судовий збір в сумі 51,00 гривня та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 гривень. ( т. 1 а.с. 220-222).

Додатковим рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2012 року стягнуто з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_3 сплачені витрати за проведення та висновок почеркознавчої експертизи № 1513-11 від 16.09.2011 року, виконаний Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз в сумі 1547,04 гривень.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2012 року рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2011 залишено без змін (т. 2 а.с. 89-90)

06 червня 2012 року представником ПАТ «УкрСиббанк» було отримано виконавчі листи по справі, про що свідчить відповідна розписка, яка долучена до матеріалів справи (т. 2 а.с. 93)

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2012 року рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2011 залишено без змін ( т. 2 а.с. 129-131)

Згідно витягу ВП-спецпідрозділ виконавчий лист № 2-337/11 від 30.10.2012, виданий Самарським районним судом м. Дніпропетровська, про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСббанк» заборгованості в загальному розмірі 424307,90 грн. було подано до Самарського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, постановою державного виконавця від 09.07.2013 відкрито виконавче провадження № 39145315, 27.08.2013 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, 25.12.2014 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (направлення ВД за належністю до іншого відділу ДВС) ( т. 2 а.с. 138-140)

Згідно довідки в.о. начальника Самарського ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за вих.. № 39230()39145315/1 від 15.11.2021 виконавче провадження № .12.2014 було завершено та направлено виконавчий лист №2-337/11 до Центрального ВДВС у м. Дніпрі, однак згідно перевірки АСВП виконавчий лист до вказаного відділу не надходив (а.с. 137)

Стаття 124 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,- і за її межами.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

При цьому, виконання судового рішення - це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Так, згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 (в редакції станом на 25.12.2014) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

За змістом ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 (в редакції станом на 25.12.2014) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 (в редакції станом на 25.12.2014) виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 (в редакції станом на 25.12.2014) про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Вказаний закон втратив чинності 05.01.2017 у зв`язку з прийняттям Закону України «Про виконавче провадження» 1404-VIII від 02.06.2016.

Відповідно до ст. 12 Закону України 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно ч.ч. 4-5 ст. 12 Закону України 1404-VIII «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до п. 5 розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Так, зі змісту подання та доданих документів судом встановлено, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-337/11 від 30.10.2012 було завершено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», про що державним виконавцем було винесено відповідну постанову від 25.12.2014 та направлено виконавчий лист до Центрального ВДВС м. Дніпра, однак станом на теперішній час вказаний виконавчий лист до Центрального ВДВС м. Дніпра не надходив.

Отже, судом було встановлено, що виконавчий лист № 2-337/11 від 30.10.2012 дійсно було втрачено.

Пунктом 17.4 ч. 1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

В той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Даної правової позиції дотримується і Верховний Суд (постанови від 08 січня 2020 року у справі № 760/6367/18, від 08 січня 2020 року у справі № 2-5171/10 та від 13 січня 2020 року у справі № 2-12454/10).

Згідно правових висновків, що наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Так, судом встановлено, що виконавчий лист № 2-337/11 від 30.10.2012 було пред`явлено стягувачем в межах строку, встановленого законом, який в подальшому не переривався, оскільки виконавчий лист було направлено до іншого відділу ДВС, що не є підставою для переривання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Вказаний виконавчий лист при пересиланні було втрачено Самарським ВДВС у м. Дніпрі та станом на теперішній час на виконанні у будь-якому відділі державної служби не перебуває, в той час як рішення суду до теперішнього часу не виконано, доказів того, що заборгованість за виконавчим листом була сплачена у суду відсутні.

Отже, станом на час звернення до суду із поданням, строк пред`явлення виконавчого листа № 2-337/11 від 30.10.2012 до виконання не пропущено.

За таких обставин, беручи до уваги, що виконавчий лист було втрачено через недбалість працівників Самарського ВДВС у м. Дніпрі, враховуючи, що подання державного виконавця про видачу дублікату виконавчого листа подано в межах строку його пред`явлення до виконання, суд приходить до висновку про часткове задоволення подання та вважає за необхідне видати дублікат виконавчого листа № 2-337/11 від 30.10.2012.

Що стосується вимог подання про поновлення строку для пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання, суд вважає, що в цій частині подання не підлягає задоволенню, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не пропущено.

Крім того, суд звертає увагу, що нормами ЦПК України, зокрема статті 433 не визначено конкретне коло осіб, які мають право на звернення до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, натомість ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, саме стягувач, як зацікавлена особа, є суб`єктом звернення до суду із відповідною заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Керуючись ст.ст. 18, 433 та Перехідними положеннями ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Дніпро) задовольнити частково.

Видати дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 2-337/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну умов договору про надання споживчого кредиту, зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів поруки.

В задоволенні іншої частини подання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Р.О. Кушнірчук