Справа № 369/4574/19
Провадження № 2-др/369/64/21
14.12.2021 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Ковальчук Л.М.,
за участю: секретаря судового засідання Колеснік О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Шиганської Наталії Валеріївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсними і скасування свідоцтва про право на спадщину за законом та договору дарування, визнання права власності на майно, -
Представник відповідача ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій просила ухвалити додаткове рішення по справі № 369/4574/19 про стягнення з позивачки ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 35 000 грн., оскільки при винесенні рішення судом не було вирішено питання про судові витрати.
Суд вивчивши заяву, оцінивши надані докази, вважає можливим ухвалити додаткове рішення щодо стягнення витрат на надання професійної правничої допомоги.
Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від «08» листопада 2021 року у справі № 369/4574/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсними і скасування свідоцтва про право на спадщину за законом та договору дарування, визнання права власності на майно, у задоволенні позову - відмовлено.
Як визначено ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 під час розгляду справи судом були понесені і документально підтверджені витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: витрати на правничу допомогу у розмірі - 35 000 грн.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.11.2021р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Вказаним судовим рішенням не було вирішено питання стосовно розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу).

Стаття 15 ЦПК України визначає, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 №13-рп/2000, від 30.09.2009 № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 надавалась правнича допомога адвокатом Шиганською Наталією Валеріївною.

Судом також установлено, що представником відповідача надано документи на підтвердження понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу, наданою адвокатом Шиганською Н.В., а саме: договір про надання правової допомоги від 23.05.2019р., додаткова угода №1 від 23.05.2019р. та додаткова угода №2 від 23.05.2020 р. до договору про надання правової допомоги від 23.05.2019р., акт приймання наданих послуг від 09.11.2021р. до договору про надання правової допомоги від 23.05.2019р. та звіт про витрачений час на надання правової допомоги адвоката та довідка про оплату адвокатських послуг від 09.11.2021р. у загальному розмірі 35 000 грн., ордер КС № 621501 від 23.05.2019р., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 7631/10 від 19.04.2019р.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачено або підлягає сплаті відповідною стороною.

Враховуючи вищевикладене, обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги від 23.05.2019р., додаткової угоди №1 від 23.05.2019р. та додаткової угоди №2 від 23.05.2020 р. до договору про надання правової допомоги від 23.05.2019р., акт приймання наданих послуг від 09.11.2021р. до договору про надання правової допомоги від 23.05.2019р. та звіт про витрачений час на надання правової допомоги адвоката та довідка про оплату адвокатських послуг від 09.11.2021р., співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_3 та стягнення з позивачки на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 35 000 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Шиганської Наталії Валеріївни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 35 000грн.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про позивача: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Інформація про третю особу: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ), , адреса: м. Київ, пров. Музейний, 2-Д.

Суддя Л.М. Ковальчук