Справа № 324/703/20
РІШЕННЯ

Іменем України

20 грудня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Троценко Т. А.

при секретарі: Приходько І. С.

за участі адвоката Бойко О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Пологівський олійноекстраційний завод» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

Встановив:

ПрАТ «Пологівський олійноекстраційний завод (далі ОЕЗ)» звернулося до суду з позовом, у якому вказав, що у період з 01 травня 2018 року по 15 травня 2019 року ОСОБА_1 працював на підприємстві ПрАТ «Пологівський ОЕЗ» на посаді слюсаря сантехніка 5 розряду.

У лютому 2019 року ОСОБА_1 придбав у продовольчому магазині роздрібної торгівлі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де купували продукти з умовою відстрочки платежу працівники підприємства шляхом вирахування відповідної суми заборгованості із заробітної плати, харчові продукти на суму 1807,03 коп., у березні 2019 року - на суму 1747,53 грн., у квітні 2019 року на суму 1837, 14 грн., в травні 2019 року на суму 1285, 26 грн.

Починаючи з лютого 2019 року у відповідача почала утворюватись заборгованість за придбані продукти, оскільки після вирахування обов`язкових платежів було недостатньо суми для утримання вартості продуктів харчування.

Станом на день звільнення у ОСОБА_1 утворилася заборгованість в розмірі 3676,54 грн., яку в добровільному порядку він підприємству не відшкодував.

Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу та суму судового збору 2102, 00 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і просить задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач до суду повторно не явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не надав, заперечень не надіслав, тому суд розглядає справу за його відсутності на підставі наявних доказів.

Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 з 01 травня 2018 року по 15 травня 2019 року перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Пологівський олійноекстраційний завод, і був звільнений за прогули без поважних причин.

28 січня 2019 року керівником підприємство було видано Наказ № 72 « Про збільшення ліміту на придбання продуктів харчування у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » працівникам підприємства за рахунок заробітної плати», відповідно до якого з 01. 02. 2019 року ліміт на придбання продуктів харчування встановлено 2000 грн. на місяць.

Згідно списку працівників ПрАТ «Пологівський ОЕЗ», які мали право на придбання продуктів харчування в рахунок заробітної плати в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ОСОБА_1 мав право на придбання продуктів в магазині, і скористався своїм правом, про що здійснено відповідні відмітки у вказаному списку.

Так, у лютому 2019 року він придбав продуктів на суму 1807,03 грн., у березні 2019 року на суму 1747,53 грн., у квітні 2019 року на суму 1837,14 грн., у травні 2019 року на суму 1285,26 грн., оплата за які повинна була бути утримана із заробітної плати відповідача.

Згідно розрахункових листків борг за придбані продукти у ОСОБА_1 у лютому 2019 року склав 1251,56 грн., у березні 2019 року 478,053 грн., у квітні 2019 року 2748,53 грн., у травні 2019 року 3676,54 грн., оскільки після вирахування обов`язкових платежів було недостатньо суми для утримання вартості продуктів харчування.

При звільненні ОСОБА_1 борг не погасив.

20. 02. 2020 року відповідачу було запропоновано в добровільному порядку погасити борг в розмірі 3676,54 грн. за придбані продукти харчування, що підтверджується копією вимоги та розпечаткою поштового відділення про невручення поштового відправлення.

Враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не сплатив борг, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Частини 3,4 ст. 12 ЦПК України передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або невчиненням нею процесуальних дій.

Частина 1 ст. 80 ЦПК України встановлює, що достатніми є докази, які у свої сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 спричинив ПрАТ «Пологівський ОЕЗ» майнову шкоду в розмірі 3676,54 грн., її наявність доведена належними, допустимими доказами, які є достатніми для встановлення істини по справі, вказані обставини відповідачем не спростовані, а тому є підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 16,1166 ЦК України, ст. ст. 12,13,76-81,253-262 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Позовні вимоги ПрАТ «Пологівський ОЕЗ» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Пологівський олійноекстраційний завод» () заборгованість в розмірі 3 676,54 грн. і судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 11. 01. 2022 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Т. А. Троценко