Справа № 344/9567/21
Провадження № 2/344/3075/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді: Татарінової О.А.,

за участю секретаря: Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Страхова група ТАС, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Акціонерного товариства Страхова група ТАС, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вимоги обґрунтовує тим, що 31 жовтня 2020 р. на автодорозі Івано-Франківськ Львів, біля 12 год. 40 хв. в с. Нові Стрілища, Жидачівського району, Львівської області в результаті наїзду (зіткнення) двох автомобілів сталася дорожньо-транспортна пригода. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом „VOLKSWAGEN L80" , державний знак НОМЕР_1 , здійснив наїзд на автомобіль „PEUGEOT 408" державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить позивачу. Керував автомобілем його брат, ОСОБА_3 . Автомобіль „PEUGEOT 408" внаслідок наїзду зазнав значних механічних пошкоджень. На час вчинення зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 31.10.2020р., цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у страховика ПАТ „Страхова група ТАС", відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР 8087338 від 03.08.2020р. Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди було повідомлено „Страхову групу „ТАС", яка знаходиться у м. Івано-Франківськ, про настання страхового випадку. Факт вчинення ОСОБА_2 дорожньо-транспортної пригоди зафіксований у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 053482 від 31.10.2020р. складеним інспектором СРПП №3 ПП Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, ст. лейтенантом поліції Германом Андрієм Богдановичем та складено схему місць ДТП.

В подальшому, Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 24.11.2020р. у справі №433/1565/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КупАП, та накладено стягнення у виді штрафу. Постанова набрала законної сили. Довідавшись з телефонної розмови про те, що представник „Страхової групи ТАС" на місце пригоди не прибуде, позивач як потерпілий, запросив та уклав договір з ФОП експертом-оцінювачем ОСОБА_4 , який прибув на місце ДТП, для визначення ушкоджень автомобіля та вартості відновлювального ремонту. Після цього, автомобіль був доставлений до ремонтної майстерні та зберігався в такому ж стані, в якому знаходився після ДТП, тобто до приходу представника „СГ „ТАС", начальника відділу врегулювання страхових випадків, якому була забезпечена можливість провести огляд пошкодженого автомобіля відповідно до ст.33 Закону України. Проте, незважаючи на те, що „СГ „ТАС" була належним чином повідомлена про настання страхового випадку, позивачу не було надано копії звіту про оцінку вартості ремонту, чи калькуляції щодо ремонту, тільки в телефонній розмові була названа сума 49043,66 грн. яку йому можуть перевести на картку. Страховим договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР 8087338 від 03.08.2020р. передбачено страхове відшкодування в розмірі 130 000,00 грн. ОСОБА_2 сплачено франшизу в сумі 2500,00 грн. Відповідно до звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля, складеного експертом-оцінювачем ОСОБА_4 , вартість ремонту автомобіля „PEUGEOT 408" спричиненого дорожньо-транспортною пригодою становить 155 568,01 грн. (звіт № 108/02-21 від 04.03.2021).

Зазначає, що станом на день звернення до суду страхове відшкодування виплачено йому частково 49 043,66 грн. 17.03.2021р. позивачем було направлено до ПАТ „СГ „ТАС" заяву-вимогу перерахувати різницю між отриманою ним страховою виплатою та страховим відшкодуванням передбаченим страховим полісом. На його заяву надана відповідь № 00880/0121 від 25.03.2021р. в якій заступник голови правління посилається на те, що сума 49 043,66 грн. з ним погоджена, що не відповідає дійсності та здоровому глузду, оскільки він не міг погодити вищезазначену суму, адже було очевидно, що відновлювальний ремонт автомобіля обійдеться значно дорожче, а звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту не було надано.

Позивачем зазначається, що ПАТ «Страхова група «ТАС», яка прийняла на себе зобов`язання щодо страхування цивільної відповідальності ОСОБА_2 , згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Згідно з умовами страхового поліса страхування положень ст. ст. 12, 22, 28, 29, 32, 34 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів", сума страхового відшкодування, яку має сплатити „Страхова група „ТАС" складає 78 456, 34 гривні. Крім того, різниця між розміром шкоди, яку має відшкодувати „СГ,,ТАС" (страховою виплатою) та фактичним розміром шкоди витраченої на ремонт (відновлення) автомобіля становить 28 068,00 грн. Вартість експертного дослідження становить 3 000,00 грн. Евакуація автомобіля з місця ДТП до місця проведення ремонту становить 2 500,00 грн. Втрата товарної вартості автомобіля після ремонту (відновлення) становить 15 500,00 грн. Через відсутність грошових коштів на ремонт автомобіля, він змушений користуватись кредитними коштами, які знаходились на кредитних картках, річний відсоток яких становить 36%. За підсумками п`яти місяців (період проведення ремонту автомобіля)сума відсотків за кредитом складає 24 450,00 грн. Вартість надання правової допомоги 5 000,00 грн. Отже, вищезазначені витрати, які має сплатити ОСОБА_2 складає 78 518,00 грн.

Також позивачем зазначається, що внаслідок ДТП йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тривалій неможливості використовувати транспортний засіб, в порушенні способу життя та графіка роботи, в пригніченому стані. Йому довелося чимало нервувати із-за відсутності коштів на ремонт автомобіля та в пошуках запасних частин, які необхідно було замінити. Після ДТП у нього виникали суперечки з дружиною, склались неприязні стосунки з братом та батьком, що внесло розлад в його родину. Він зазнав моральних страждань через порушення нормальних життєвих зв`язків, при цьому, особа, винна у заподіянні йому шкоди не вжила жодних заходів, щоб у добровільному порядку, хоча б частково відшкодувати збитки, посилаючись на відсутність коштів. Розмір нанесених йому моральних збитків оцінює в 20 000,00 грн. Враховуючи наведене просить суд стягнути з „Страхової групи „ТАС" на його користь 78 456,34 грн., та стягнути з ОСОБА_2 на його користь 78 518,00 грн. - матеріальних збитків та 20 000,00 грн. моральних збитків, стягнути з відповідачів солідарно на його користь 1769,74 грн. судовий збір.

06.07.2021 року представником відповідача - Акціонерного товариства Страхова група ТАС подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовують тим, що 17.12.2020 року позивач подав до AT «СГ «ТАС» заяву про страхове відшкодування та погодився з розміром шкоди у розмірі 49 043,66 грн. На підставі вищевикладеного АТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок Позивача у повному обсязі у розмірі 49043,66 грн. Виходячи з вищенаведеного, АТ «СГ «ТАС» (приватне) діяло виключно в межах ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме відповідно до абз. 2 п, 36.2 ст. 36 Закону, згідно якого Позивачем була подана до АТ «СГ «ТАС» (приватне) заяву про страхове відшкодування в якій погоджено суму страхового відшкодування у розмірі 49 043,66 грн.

Згідно доданого до позовної заяви Звіту № 108/02-21 вартість відновлювального ремонту автомобіля Peugeot/407 н.з. НОМЕР_2 без урахування Фізичного зносу вузлів та деталей становить 155 568,01 грн. Згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/8087338 франшиза становить 2500,00 грн. Виходячи з вище наведеного, позивач безпідставно вимагає стягнути з АТ «СГ ТАС» (приватне) вартість ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу без вирахування Франшизи та ПДВ. Враховуючи наведене, просить суд відмовити в задоволенні позову.

21.07.2021 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, який обґрунтовує тим, що у своєму відзиві відповідач викладає свої аргументи щодо того, що позивач 17.12.2020р. подав до AT „Страхова група „ТАС" заяву про страхове відшкодування та погодився з розміром шкоди в розмірі 49043,66 грн., а також долучив до відзиву копію заяви. Отже, враховуючи той факт, що він після дорожньо-транспортної пригоди опинився в скрутному матеріальному становищі, оскільки він підприємець-фізична особа, використовував автомобіль „PEUGEOT 408" для здійснення підприємницької діяльності, звернувшись до Івано-Франківської філії Акціонерного товариства „Страхова група ТАС" уточнити коли будуть надані йому кошти згідно зі страховим (полісом) договором, йому було заявлено, що він може отримати 49043,66 грн., тобто частину коштів для ремонту автомобіля на що він погодився, та надано бланк заяви яку він повинен підписати. Дана заява заготовлена однаково для всіх осіб, які мають право на отримання відшкодування, маючи на меті зменшити таким чином розмір відшкодування та щоб потерпілий не мав можливості захиститися. Зазначає, що йому не було надано можливості власноручно написати заяву та викласти свої вимоги. Основний акцент було зроблено на тому, що потерпілий поставив свій підпис на заготовленому бланку заяви, шляхом обману вмовити його підписати про погодження з розміром відшкодувань. Як виявилося, на нього було здійснено тиск створюючи факти, та сказано „ отримуй що дають" пізніше доплатять.

У своєму відзиві відповідач наголошує погодження потерпілого з розміром шкоди 49043.66 грн., не згадуючи про те, що йому не надано до сьогоднішнього дня копії акту огляду транспортного засобу страховиком, дати огляду, вартості відновлювального ремонту, ремонтної калькуляції, адже невідомо яким чином визначалась сума 49 043,66 грн. Невідомо який фахівець визначав розмір нанесених збитків, чим керувався при визначенні цієї суми, на підставі яких нормативних та довідкових джерел інформації та нормативно-правових актів. Йому було повідомлено, що це тільки частина коштів 49 043,66 грн., яку він погодився отримати. Із заготовленим бланком заяви він не мав можливості детально ознайомитись, його попередили, що якщо він не поставить свій підпис під текстом заяви, кошти від АТ «Страхова компанія ТАС» він не отримає. Після долучення заяви представника відповідача до відзиву, він міг детально з нею ознайомитись. Відповідач у своєму відзиві наголошує на тому, що згідно доданого до позовної заяви звіту оцінювача, вартість відновлювального ремонту автомобіля „PEUGEOT 408" визначена без врахування фізичного зносу та деталей, не надавали іншого звіту в якому було б враховано фізичний знос деталей та вузлів згідно з яким визначено розмір вішкодування 49043,66 грн., де була б зазначена вартість ремонтно-відновлювальних робіт, вартість необхідних для ремонту матеріалів, деталей які підлягають заміні. Позивачем надано достатньо доказів щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля, а висновок оцінювача являється належним доказом по суті спору. Відповідно до висновку щодо вартості відновлювального ремонту № 108/02-21 оцінювач діяв неупереджено та об`єктивно, не маючи будь-якої зацікавленості в результатах оцінки, на відміну від страховика. Відповідач не надав жодних доказів того, яким чином вираховувались збитки та розмір відшкодування 49043,66 грн. Відзив відповідача AT „Страхова група ТАС" вважає неаргументованим, не підкріплений належним та допустимими доказами і таким, що не базується на нормах діючого законодавства, яке регламентує дані відносини та не спростовує позовних вимог.

26.07.2021 року позивачем подано до суду письмові пояснення, які є аналогічними по змісту до відповіді на відзив на позовну заяву.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача - AT „Страхова група ТАС" в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2020 року о 12 год. 40 хв. на автодорозі Н-09, 298 км+954,3 м. водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем „VOLKSWAGEN L80", державний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримуючись безпечної дистанції внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем „PEUGEOT 408", д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Renault Espase 2.1», н.з. НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку, у зв`язку з чим автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги пунктів 2.3., 11.3., 12.1., 13.1. ПДР, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП, що підтверджується копією протоколу про адміністративне правопорушення Серії ОБ №053482 від 31.10.2020 року.

Судом встановлено, що транспортний засіб „PEUGEOT 408", д.н.з. НОМЕР_2 перебуває в лізингу ТОВ «Автокредит Плюс», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до заяви про страхове відшкодування ОСОБА_1 від 18.11.2020 голові правління АТ СГ ТАС (приватне), позивач звернувся з даною заявою, в якій погодився з тим, що розмір страхового відшкодування складає 49 043,66 грн з вирахуванням франшизи та не наполягає на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 24.11.2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

04.03.2021 року ФОП ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_1 складено звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу №108/02-21 „PEUGEOT 408", д.н.з. НОМЕР_2 , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту ТЗ становить 155 568,01 грн., що також підтверджується ремонтною калькуляцією. В ході проведення оцінки вартості відновлювального ремонту 31.10.2020 року ФОП ОСОБА_4 було проведено огляд вищевказаного транспортного засобу, що підтверджується актом огляду транспортного засобу №108/02-21.

Відповідно до рахунку №470/02-21 від 10.02.2021 року вартість послуг з проведення оцінки матеріального збитку а/м „PEUGEOT 408", д.н.з. НОМЕР_2 складає 3 000,00 грн.

17.03.2021 рок ОСОБА_1 звертався до ПАТ «Страхова група ТАС» із вимогою про виконання зобов`язання.

25.03.2021 року ПАТ «Страхова група ТАС» у відповідь на вимогу ОСОБА_1 направило повідомлення про те, що у зв`язку із підписаною ним заявою на виплату страхового відшкодування від 17.12.2020 року, згідно якої було погоджено суму страхового відшкодування в розмірі 49 043,66 грн. В АТ «СГ «ТАС» не виникає обов`язку доплати страхового відшкодування, оскільки своє зобов`язання щодо нього, як потерпілої особи, виконано в повному обсязі.

Згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/8087338, що діяв на момент ДТП 31.10.2020, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля „VOLKSWAGEN L80", державний знак НОМЕР_1 ,, була застрахована ПрАТ СК «ТАС». Згідно з договором ліміт відповідальності за спричинену шкоду життю і здоров`ю становить 260 000 грн., за шкоду заподіяну майну 130 000 грн., франшиза - 2 500 грн.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Законодавець у ч.1 ст.16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч.2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п.8, 9).

Відповідно до ст. 979, п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату) у строк, встановлений договором.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

За положеннями пункту 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

За положеннями п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Страховик ПрАТ СГ «ТАС» з дотриманням вимог п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», отримавши заяву позивача, про узгодження розміру страхового відшкодування, визнав факт настання спірної дорожньо-транспортної пригоди страховим випадком та визнав в контексті пункту 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» майнові вимоги.

В судовому засіданні встановлено, що і не заперечувалось позивачем, що ПрАТ СГ ТАС виконав своє зобов`язання по виплаті погодженої суми страхового відшкодування у розмірі 49 043,66 грн., за відрахуванням франшизи в розмірі 2500грн, що за ст. 9 та п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Подання заяви про страхове відшкодування є юридично значимою дією для потерпілого, необхідною для отримання страхового відшкодування.

Так, як з`ясовано, угодою, укладеною у формі заяви від 18.11.2020, між ОСОБА_1 та ПрАТ СГ «ТАС» сторони досягли згоди про розмір страхового відшкодування за страховим випадком, який відбувся 31.10.2020 року, та визначили його у розмірі 49 043,66 грн.

В заяві ОСОБА_1 від 18.11.2020 року, поданій відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в графі «Потерпілий/представник» підписано документ заяву ОСОБА_1 , вказавши реквізити рахунку для безготівкового зарахування страхового відшкодування. Підписант погодився, що повідомлення про рішення надіслане на вказану електронну пошту є офіційним рішенням страховика. В заяві ОСОБА_1 погоджено суму страхового відшкодування до виплати страховою компанію 49 043,66 грн і викладено згоду не проводити експертизу.

Дана заява ОСОБА_1 не відкликана.

Таким чином, схвалена позивачем заява і погоджений розмір відшкодування 49 043,66 грн, створювали підстави для сплати страхового відшкодування згідно із ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в зазначеному розмірі.

При цьому згідно з частиною першої статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину).

В силу положень п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» перерахування ПрАТ СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі, погодженому із страховиком, свідчить про виконання страховиком свого зобов`язання з виплати страхового відшкодування та про відмову потерпілого від одержання відшкодування в більшому розмірі.

Враховуючи наведене, посилання позивача щодо виконання зобов`язань відповідача ПрАТ СГ «ТАС» відповідно ст.526 ЦК України суд не бере до уваги, оскільки своє зобов`язання страховик перед позивачем по виплаті погодженої суми страхового відшкодування виконав в повному обсязі, а тому не підлягають до задоволення позовні вимоги позивача про стягнення з Акціонерного товариства Страхова група ТАС відшкодування шкоди внаслідок настання страхового випадку в розмірі 78 456,34 грн.

В той же час, зобов`язання сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди покладається згідно із ст. 1194 ЦК України на особу, яка застрахувала свою цивільну відповідальність.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України, має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто, порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

З урахуванням того, що цивільно-правова відповідальність винного водія застрахована, майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (франшиза, втрата товарної вартості, страховий ліміт).

Як встановлено судом, факт дорожньо-транспортної пригоди та вина відповідача ОСОБА_2 сторонами у справі не заперечуються.

Вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу „PEUGEOT 408", д.н.з. НОМЕР_2 , становить 155 568,01 грн., що встановлено із звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу №108/02-21 від 04.03.2021 року.

Із заяви ОСОБА_1 до страховика вбачається, що ним узгоджено розмір страхового відшкодування у 49 043,66 грн.

Вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням його автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений розмір страхового відшкодування. Отже, з ОСОБА_2 , як винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що ОСОБА_2 має сплатити 78 518,00 грн., які складаються із різниці між розміром страхового відшкодування та фактичним розміром шкоди за ремонт автомобіля, яка становить 28 068,00 грн., вартість експертного дослідження, яка становить 3 000,00 грн., евакуація автомобіля з місця ДТП до місця проведення ремонту, яка становить 2 500,00 грн., втрата товарної вартості автомобіля після ремонту (відновлення), яка становить 15 500,00 грн. Крім того, позивач зазначив, що через відсутність грошових коштів на ремонт автомобіля, він змушений користуватись кредитними коштами, які знаходились на кредитних картках, річний відсоток яких становить 36%. За підсумками п`яти місяців (період проведення ремонту автомобіля) сума відсотків за кредитом складає 24 450,00 грн. та вартість надання правової допомоги 5 000,00 грн. Та моральну шкоду у розмірі 20000 гривень.

Враховуючи, що позивач просить стягнути з відповідача різницю між виплаченим страховим відшкодуванням та фактичним розміром шкоди яка становить 28 068,00 грн., відповідачем ОСОБА_2 не подано до суду заперечень з приводу заявленої суми та не подано взаєморозрахунку, а тому саме відповідач ОСОБА_2 , як особа, винна у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний сплатити позивачу таку різницю в межах заявлених позовних вимог в розмірі 28 068,00 грн.

Крім того , позивач ОСОБА_1 поніс відповідні витрати на проведення дослідження та оцінки матеріального збитку а/м „PEUGEOT 408", д.н.з. НОМЕР_2 . Відповідно до рахунку №470/02-21 від 10.02.2021 року вартість проведення дослідження та оцінки матеріального збитку складає 3 000,00 грн., які також підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача, оскільки вказані витрати пов`язані з визначенням розміру матеріального збитку.

Однак, позивачем не надано належних доказів на підтвердження витрат на евакуацію автомобіля з місця ДТП до місця проведення ремонту, у розмірі 2 500,00 грн., втрати товарної вартості автомобіля після ремонту у розмірі 15 500,00 грн., а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Також, суд вважає, що слід відмовити в задоволенні позову про стягнення з відповідача суми відсотків за кредитом позивача у розмірі 24 450,00 грн., оскільки такі витрати позивача не є майновою шкодою, яка підлягає відшкодуванню на підставі статті 22 ЦК України.

Таким чином, загальна сума матеріальних збитків, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 31 068,00 грн. (28 068,00 грн.+3 000,00 грн.).

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. В частині стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У постанові Верховного Суду від 14.07.2020 у справі № 460/1061/19 зазначено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд, вирішуючи питання про підстави відшкодування моральної шкоди, виходить з того, що є встановленою і доказуванню не підлягає вина водія ОСОБА_2 (в силу положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України), який порушенням зі свого боку правил дорожнього руху, пошкодив майно позивача.

Таким чином, суд вважає, що сам по собі факт дорожньо-транспортної пригоди, що сталася внаслідок протиправних дій відповідача, є причиною того, що позивач тривалий час не мав можливості використовувати транспортний засіб, порушено спосіб життя та графік роботи, відчував пригнічений стан. Довелось нервувати через відсутність коштів на ремонт автомобіля та в пошуках запасних частин. Зазнав моральних страждань.

Разом з тим, суд відноситься критично щодо доводів позивача, вважає їх перебільшеними та недоведеними щодо того, що внаслідок ДТП порушились його нормальні життєві зв`язки, виникали суперечни з дружиною, склались неприязні стосунки з батьком та братом.

Беручи до уваги доводи позивача, встановлені обставини справи, суд оцінює завдану позивачу моральну шкоду у розмірі 2 000,00 грн. Саме такий розмір моральної шкоди суд вважає розумним, справедливим та співмірним з тими моральними стражданнями, які він переніс внаслідок ДПТ, що сталася з вини відповідача.

Підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди у більшому розмірі, а саме 20 000,00 грн. суд не знаходить.

З огляду на викладене, позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу та судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст. 15 ЦПК України.

Згідно положень частин 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до суду надані письмові документи, а саме: рахунок-фактура №3/17 від 10.06.2021 року щодо надання Приватною юридичною фірмою «Правнича компанія» послуг, а саме: надання консультацій вартість якої становить 1000,00 грн.; ознайомлення та вивчення матеріалів вартість 1000,00 грн.; складання позовної заяви вартістю 3000,00 грн., а разом 5000,00 грн.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму 5 000,00 грн, підтвердженні належними та достатніми доказами.

Оскільки позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, то з відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 330 гривень 59 копійок (31068,00 грн.: 176974,34 грн = 0,1868 %; 1769,74 грн. х 0,1868 % = 330 грн. 59 коп. ) та витрати на правову допомогу в розмірі 934 гривні 00 копійок (31068,00 грн.: 176974,34 грн = 0,1868 %; 5000 грн. х 0,1868 % = 934 грн. 00 коп. ).

Враховуючи наведенне позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Страхова група ТАС, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 625, 979, 980, 988,1194 ЦК України,керуючись ст.ст. 89, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Страхова група ТАС, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 матеріальну шкоду у розмірі 28 068 (двадцять вісім тисяч шістдесят вісім) гривень 00 копійок, витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок, та моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 витрати по сплаті судового збору у розмірі 330 гривень 59 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 934 (дев`ятсот тридцять чотири) гривні 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Татарінова О.А.

Повний текст рішення складено 01 жовтня 2021 року