Справа № 1407/2077/2012
УХВАЛА

іменем України

"30" грудня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,

представника скаржника Джас І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головних державних виконавців Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), начальника Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії головних державних виконавців Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), начальника Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в якій вказував, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 06 червня 2012 року з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 травня 2012 року і до їх повноліття.

На підставі рішення стягувачу було видано виконавчий лист, який був пред`явлений до примусового виконання до відділу ДВС Вознесенського МРУЮ (правонаступником якого є Вознесенський МРВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) та останнім розпочато примусове виконання судового рішення.

Проте постановою старшого державного виконавця Фурдуй П.В від 01 квітня 2014 року виконавче провадження №33039823 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей було закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на час винесення постанови) у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю за місцем роботи боржника - до відділу ДВС Оболонського РУЮ у м. Києві (правонаступником якого є Оболонський РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)).

17 квітня 2014 року державним виконавцем відділу ДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Вегерою А.С. було відкрите виконавче провадження №42974687 з примусового виконання рішення суду, яке постановою державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гаркушею Є.Ю. від 17 травня 2018 року на підставі ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року передано для подальшого виконання до Вознесенського МРВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області.

В межах вказаного виконавчого провадження державними виконавцями складено розрахунки заборгованості по сплаті аліментів.

Зокрема, згідно розрахунку, складеного головним державним виконавцем Вознесенського МРВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Бутковським І.В., заборгованість ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 зі сплати аліментів за період з травня 2012 року по серпень 2018 року становить 7 816,54 грн.

Згідно розрахунку, складеного державним виконавцем Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гаркушею Є.Ю., заборгованість ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 зі сплати аліментів за період з квітня 2014 року по травень 2018 року становить 147 692,86 грн.

Згідно розрахунку, складеного головним державним виконавцем Вознесенського МРВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Червоною Я.В., заборгованість ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 зі сплати аліментів за період з квітня 2018 року по листопад 2021 року становить 145 438 грн.

Проте скаржник вказував на те, що вказані розрахунки є суперечливими (суперечать один одному, також існують суперечності щодо заборгованості в межах одного розрахунку), а також не відповідають вимогам закону, зокрема:

- у них не враховано надані боржником платіжні документи на підтвердження сплати ним заборгованості по аліментам (у розрахунку, складеному головним державним виконавцем Вознесенського МРВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Бутковським І.В. вказані документи враховано (за винятком деяких платежів), в той час, як у розрахунках державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гаркуші Є.Ю. та головного державного виконавця Вознесенського МРВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Червоної Я.В. вказані платежі з невідомих причин виключені та не враховані взагалі);

- у них не враховано той факт, що ОСОБА_1 з травня 2012 року по вересень 2013 року (включно) працював у ТОВ «ОЛЛ ІНЖИНІРИНГ», отримував дохід у вигляді заробітної плати, та здійснено нарахування аліментів, виходячи з середньої заробітної плати працівника у даній місцевості;

- у них не враховано утримання аліментів з орендної плати за землю, нарахованої ОСОБА_1 ТОВ «СП «НІБУЛОН»;

- у них не враховано, що з вересня 2013 року (після припинення трудових відносин з ТОВ «ОЛЛ ІНЖИНІРИНГ») ОСОБА_1 постійно мешкає у м. Вознесенську, а тому протягом цього періоду розмір аліментів повинен був нараховуватися, виходячи з середньої заробітної плати штатного працівника у м. Вознесенську (з 2021 року - Вознесенському районі) за видом економічної діяльності «Виготовлення виробів з деревини, виробництво паперу та поліграфічна діяльність», а не з середньої заробітної плати працівника у м. Києві.

У зв`язку з цим скаржник через свого представника звернувся із заявою до начальника Вознесенського МРВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Посторонко В.М. про здійснення розрахунку (перерахунку) заборгованості зі сплати аліментів, проте у проведенні перерахунку йому було відмовлено.

Тому ОСОБА_1 просив визнати протиправними дії головних державних виконавців Вознесенського МРВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бутковського І.В., Червоної Я.В., державного виконавця Оболонського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаркуші Є.Ю. щодо складання розрахунків заборгованості по аліментам та скасувати вказані розрахунки, протиправними дії начальника Вознесенського МРВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Посторонко В.М. щодо відмови у проведенні розрахунку (перерахунку) заборгованості зі сплати аліментів, а також зобов`язати головного державного виконавця Вознесенського МРВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Червону Я.В провести перерахунок заборгованості з урахуванням зазначених у скарзі обставин та документів, що підлягали врахуванню при нарахуванні аліментів.

В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі скаржника ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_2 вимоги скарги підтримала.

Стягувач ОСОБА_3 , представники Вознесенського МРВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) та Оболонського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилися, судом належним чином про час та місце розгляду справи повідомлені, проте від начальника Вознесенського МРВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) Посторонко В.М. надійшла заява про розгляд скарги без участі представника відділу.

Суд вважав можливим провести розгляд скарги без особистої участі учасників справи, які не з`явилися в судове засідання, оскільки матеріали скарги містять достатньо інформації для її розгляду.

Заслухавши пояснення представника скаржника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали виконавчого провадження №42974687, суд прийшов до наступного.

Зокрема судом встановлено, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 06 червня 2012 року у цивільній справі №1407/2077/2012 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 травня 2012 року і до їх повноліття.

На підставі рішення стягувачу було видано виконавчий лист, який був пред`явлений до примусового виконання до відділу ДВС Вознесенського МРУЮ (правонаступником якого є Вознесенський МРВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) та останнім розпочато примусове виконання судового рішення.

Проте постановою старшого державного виконавця Фурдуй П.В від 01 квітня 2014 року виконавче провадження №33039823 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей було закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на час винесення постанови) у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю за місцем роботи боржника - до відділу ДВС Оболонського РУЮ у м. Києві (правонаступником якого є Оболонський РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)).

17 квітня 2014 року державним виконавцем відділу ДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Вегерою А.С. було відкрите виконавче провадження №42974687 з примусового виконання рішення суду, яке постановою державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гаркушею Є.Ю. від 17 травня 2018 року на підставі ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року передано для подальшого виконання до Вознесенського МРВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області.

В межах вказаного виконавчого провадження державними виконавцями складено розрахунки заборгованості по сплаті аліментів.

Зокрема, згідно розрахунку, складеного головним державним виконавцем Вознесенського МРВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Бутковським І.В., заборгованість ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 зі сплати аліментів за період з травня 2012 року по серпень 2018 року становить 7 816,54 грн.

Згідно розрахунку, складеного державним виконавцем Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гаркушею Є.Ю., заборгованість ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 зі сплати аліментів за період з квітня 2014 року по травень 2018 року становить 147 692,86 грн.

Згідно розрахунку, складеного головним державним виконавцем Вознесенського МРВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Червоною Я.В., заборгованість ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 зі сплати аліментів за період з квітня 2018 року по листопад 2021 року становить 145 438 грн.

Не погодившись з такими розрахунками, скаржник через свого представника звернувся із заявою до начальника Вознесенського МРВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Посторонко В.М. про здійснення розрахунку (перерахунку) заборгованості зі сплати аліментів, проте у проведенні перерахунку йому було відмовлено.

Аналізуючи доводи скарги, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1, п. 1. ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 6, 8, 13 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.

У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом.

Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі.

Відповідно до п. 4 розділу XVI «Інструкції з примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Верховний Суд у своїй постанові від 13 січня 2021 року у справі №2-751/2007 висловив наступний правовий висновок (цитата): «Верховний Суд вважає, що оскільки заявник звернулася до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів у порядку контролю за виконанням судового рішення, то такий спір може розглядатися у порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця, що передбачений розділом VII ЦПК України.

До подібних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах: від 29 серпня 2018 року у справі № 201/10328/16-ц, провадження № 14-192цс18; від 27 листопада 2019 року у справі № 201/10329/16-ц, провадження № 14-496цс19.

Зазначене також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду у постанові від 05 серпня 2020 року у справі №464/6206/18, провадження № 61-18142св19.

Тобто, у вказаній категорії справ стягувач аліментів вправі обирати спосіб судового захисту: або оскаржувати дії державного виконавця, або пред`являти позов на загальних підставах, що узгоджується з пунктом 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 (з відповідними змінами) і підтверджується судовою практикою Верховного Суду».

Таким чином, боржник має право на оспорення розміру заборгованості по аліментам, нарахованої у межах виконавчого провадження, шляхом подання відповідної скарги у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

З матеріалів скарги та виконавчого провадження №42974687 вбачається, що складені державними виконавцями розрахунки є суперечливими, а саме суперечать один одному (згідно розрахунків державних виконавців Гаркуші Є.Ю. та Червоної Я.В. , заборгованість по аліментам станом на 01 травня 2018 року становила 147 692,86 грн. в той час, як згідно розрахунку іншого виконавця заборгованість по аліментам станом на серпень 2018 року (за відсутності відповідних проплат) становила вже 7 816,54 грн.).

Також вказані розрахунки не відповідають вимогам закону, зокрема:

- у них не враховано усі надані боржником платіжні документи на підтвердження сплати ним заборгованості по аліментам.

Зокрема у розрахунку, складеному головним державним виконавцем Вознесенського МРВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Бутковським І.В. враховано здійснені боржником платежі: у червні 2012 року - 360 грн.; у липні 2012 року - 625 грн.; у серпні 2012 року - 625 грн.; у листопаді 2012 року - 2 520 грн.; у квітні 2013 року - 1 800 грн.; у серпні 2013 року - 2 600 грн.; у червні 2014 року - 2 550 грн.; у жовтні 2015 року - 3 900 грн.; у грудні 2016 року - 6 260 грн.; у січні 2018 року - 3 500 грн.; у липні 2018 року 6 500 грн. Як вбачається зі змісту вказаного документа, стягувач ОСОБА_3 отримала вказаний розрахунок, ознайомилася з ним та не висловила претензій щодо зазначених у ньому нарахувань (що підтверджується відповідним записом та підписом стягувача).

В той же час у розрахунку державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гаркуші Є.Ю. не враховано жодного здійсненого боржником платежу за період з квітня 2014 року по травень 2018 року.

У розрахунку головного державного виконавця Вознесенського МРВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Червоної Я.В. вказані платежі також не враховані. Враховано сплату боржником: у серпні 2018 року - 2 916,46 грн.; у травні 2019 року - 10 000 грн.; у грудні 2019 року - 4 380 грн.; у липні 2020 року - 10 000 грн.; у вересні 2020 року - 4 380 грн.; у жовтні 2021 року - 25 000 грн.;

- у розрахунках не враховано той факт, що ОСОБА_1 з травня 2012 року по вересень 2013 року (включно) працював у ТОВ «ОЛЛ ІНЖИНІРИНГ», отримував дохід у вигляді заробітної плати, та здійснено нарахування аліментів, виходячи з середньої заробітної плати працівника у даній місцевості;

- у них не враховано, що з вересня 2013 року (після припинення трудових відносин з ТОВ «ОЛЛ ІНЖИНІРИНГ») ОСОБА_1 мешкає у м. Вознесенську, а тому протягом цього періоду розмір аліментів повинен був нараховуватися, виходячи з середньої заробітної плати штатного працівника (без врахування фахової підготовки та спеціалізації) у м. Вознесенську (з 2021 року - Вознесенському районі), а не з середнього заробітку по м. Києву.

В іншій частині доводи скарги не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ст. 449 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що розрахунки заборгованості по аліментам були доведені до відома боржника через його представника ОСОБА_2 29 листопада 2021 року. Докази ознайомлення боржника з розрахунками або доведення вказаних документів до відома останнього раніше матеріали скарги та виконавчого провадження не містять.

З вказаною скаргою ОСОБА_1 звернувся до суду (передав до відділу поштового зв`язку) 09 грудня 2021 року, тобто в межах передбаченого ст. 449 ЦПК України строку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання (ст. 453 ЦПК України).

При встановленні обґрунтованості вимог скарги та обраного способу захисту прав боржника, суд враховує наступну практику Верховного Суду.

Згідно правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 27 квітня 2021 року у справі №343/1577/18 незгода боржника зі здійсненим державним виконавцем розрахунком заборгованості за аліментами є підставою для його звернення до державного виконавця із заявою про здійснення перерахунку заборгованості, чи з позовом до суду, а не підставою для визнання дій державного виконавця неправомірними.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 359/10588/15-ц.

Крім цього, Верховний Суд у постанові від 15 грудня 2021 року у справі №2208/4771/12 зазначив, що за вимогами статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі, зокрема, надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи-підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи.

Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1 частини тринадцятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі.

Враховуючи те, що довідка-розрахунок втрачає чинність протягом місяця з дати видачі, тому її скасування судовим рішенням не є ефективним способом захисту, оскільки не призведе до поновлення порушених прав заявника.

При цьому Верховний Суд враховує, що суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, встановивши факт сплати боржником у рахунок аліментів кошти, зобов`язав державну виконавчу службу здійснити перерахунок заборгованості по аліментам з урахуванням цих оплат, що є достатнім для захисту прав боржника. У зв`язку з виконанням судового рішення щодо здійснення перерахунку заборгованості, державним виконавцем буде сформовано нову довідку-розрахунок, у якій відображатиметься актуальна інформація щодо наявності (відсутності) заборгованості зі сплати аліментів на день її складання.

З урахуванням висновків Верховного Суду, скарга ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій головних державних виконавців Вознесенського МРВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бутковського І.В., Червоної Я.В., державного виконавця Оболонського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаркуші Є.Ю. щодо складання розрахунків заборгованості по аліментам та скасування вказаних розрахунків (які на момент подачі скарги до суду втратили чинність), протиправними дій начальника Вознесенського МРВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Посторонко В.М. щодо відмови у проведенні розрахунку (перерахунку) заборгованості зі сплати аліментів не підлягає задоволенню, оскільки оскарження зазначених дій зі скасуванням розрахунків не передбачено законом та не є ефективним способом захисту порушеного права боржника у виконавчому провадженні.

Достатнім для захисту прав ОСОБА_1 у виконавчому провадженні є зобов`язання державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні №42974687 з урахуванням:

- наданих боржником платіжних документів на підтвердження сплати ним заборгованості по аліментам;

- довідки ТОВ «ОЛЛ ІНЖИНІРИНГ» про отриману ОСОБА_1 заробітну плату за період з травня 2012 року по вересень 2013 року (включно);

- документів ТОВ «СП» «НІБУЛОН» про утримання аліментів з орендної плати за землю, нарахованої ОСОБА_1 вказаним товариством;

- середньої заробітної плати штатного працівника у м. Вознесенську (з 2021 року - Вознесенського району) Миколаївської області за період, протягом якого боржник не працював, проте проживав у м. Вознесенську Миколаївської області (відповідно до ч. 2 ст. 195 СК України).

При цьому, урахуванню для розрахунку заборгованості підлягають долучені до скарги боржником платіжні документи на підтвердження сплати ним заборгованості по аліментам: фіскальний чек від 04 травня 2019 року, сума - 10 000 грн.; службовий чек від 28 липня 2018 року, сума - 6 500 грн.; фіскальний чек від 29 грудня 2016 року, сума - 6 250 грн.; службовий чек від 05 січня 2018 року, сума - 3 500 грн.; фіскальний чек від 08 жовтня 2015 року, сума - 3 900 грн.; два фіскальні чеки від 22 червня 2012 року (№1711 та 1712) на суму 360 грн. кожен; фіскальний чек від 07 червня 2014 року, сума - 2 550 грн.; фіскальний чек від 11 серпня 2012 року, сума - 625 грн.; фіскальний чек від 03 листопада 2012 року, сума - 2 520 грн.; фіскальний чек від 01 липня 2012 року, сума - 625 грн.; фіскальний чек від 23 серпня 2013 року, сума - 2 600 грн.; нефіскальний чек від 19 квітня 2013 року, сума - 1 800 грн., квитанція від 25 жовтня 2021 року, сума - 25 000 грн.; квитанція від 22 липня 2020 року, сума - 1 000 грн.; платіжне доручення від 23 грудня 2019 року, сума - 4 380 грн.; квитанція від 22 липня 2020 року, сума - 9 000 грн.

За встановлених обставин, скарга ОСОБА_1 в частині зобов`язання перерахунку заборгованості по аліментам підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258-260, 268, 449-451, 453 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Червоної Яни Валеріївни - задовольнити частково.

Зобов`язати головного державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Червону Яну Валеріївну здійснити перерахунок заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні №42974687, відкритому на виконання рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 червня 2012 року, ухваленого у цивільній справі №1407/2077/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітніх дітей, за період нарахування по 01 листопада 2021 року, з урахуванням:

- наданих боржником платіжних документів на підтвердження сплати ним заборгованості по аліментам (фіскальний чек від 04 травня 2019 року, сума - 10 000 грн.; службовий чек від 28 липня 2018 року, сума - 6 500 грн.; фіскальний чек від 29 грудня 2016 року, сума - 6 250 грн.; службовий чек від 05 січня 2018 року, сума - 3 500 грн.; фіскальний чек від 08 жовтня 2015 року, сума - 3 900 грн.; два фіскальні чеки від 22 червня 2012 року (№1711 та 1712) на суму 360 грн. кожен; фіскальний чек від 07 червня 2014 року, сума - 2 550 грн.; фіскальний чек від 11 серпня 2012 року, сума - 625 грн.; фіскальний чек від 03 листопада 2012 року, сума - 2 520 грн.; фіскальний чек від 01 липня 2012 року, сума - 625 грн.; фіскальний чек від 23 серпня 2013 року, сума - 2 600 грн.; нефіскальний чек від 19 квітня 2013 року, сума - 1 800 грн., квитанція від 25 жовтня 2021 року, сума - 25 000 грн.; квитанція від 22 липня 2020 року, сума - 1 000 грн.; квитанція від 22 липня 2020 року, сума - 9 000 грн.);

- довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛЛ ІНЖИНІРИНГ» від 08 листопада 2021 року №08/11-21 про отриману ОСОБА_1 заробітну плату за період з травня 2012 року по вересень 2013 року (включно);

- довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» від 08 жовтня 2020 року №116 про утримання аліментів з орендної плати, нарахованої ОСОБА_1 за 2020 рік;

- середньої заробітної плати штатного працівника у м. Вознесенську Миколаївської області за 2013-2020 роки (за період, протягом якого боржник не працював);

- середньої заробітної плати штатного працівника у Вознесенському районі Миколаївської області за 2021 рік (за період, протягом якого боржник не працював).

В задоволенні іншої частини скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 04 січня 2022 року.

Суддя: О.В. Вуїв