ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/434/17 Головуючий суддя І інстанції Гуменний З. І.
Провадження № 22-ц/818/2726/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Інші скарги та заяви в процесі виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Волошиної А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 07 лютого 2017 року, постановлену у складі судді Гуменного З.І., по цивільній справі за поданням старшого державного виконавця Чугуївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Погрібної Т.С. про тимчасове обмеження права у виїзду ОСОБА_1 за межі України,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року старший державний виконавець Чугуївського МР ВДВС ГТУЮ у Харківській області Погрібна Т.С. звернулась до суду з поданням про вирішення питання про тимчасову заборону у праві виїзду за кордон, без вилучення закордонного паспорту, ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

В поданні державний виконавець вказував, що в його провадженні знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3524/2011, виданого 10.04.2013 Червонозаводським районним судом м. Харкова, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № 36/08-4 від 17.07.2008 в сумі 58764,45 доларів США та 142332,87 грн, згідно з розрахунком станом на 11 вересня 2012 року.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 07 лютого 2017 року задоволено подання старшого державного виконавця Чугуївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Погрібної Т.С. про тимчасове обмеження права у виїзду ОСОБА_1 за межі України.

Тимчасово заборонено громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за кордон (без вилучення закордонного паспорту) - до виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Виконання ухвали покладено на Адміністрацію Державної прикордонної служби України.

Копію ухвали направлено до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нову, якою подання державного виконавця залишити без задоволення.

Послався на те, що ухвала суду не побудована на доказах, які існують в матеріалах цивільної справи та в матеріалах виконавчого провадження, неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки не відповідають обставинам справи, порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, які привели до неправильного вирішення питання, при цьому суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду подання, не мотивував оцінку кожного його аргументу та факту, а є незаконною та необґрунтованою.

Вказав, що суддя Гуменний З.І. не мав права брати участь у розгляді цієї цивільної справи та підлягав відводу, оскільки раніше вже вивчав, досліджував та надавав оцінку тим самим матеріалам справи, за участю тих самих сторін під час розгляду подання старшого державного виконавця Чугуївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон по справі № 636/92/17, у задоволенні якого відмовив.

Зауважив, що заяву про відвід судді Гуменному З.І. подати не було можливості з підстав не повідомлення боржника про відкрите на той час цивільне провадження з розгляду подання державного виконавця.

Вважає, що в матеріалах подання взагалі відсутнє підтвердження того, що він був належним чином повідомлений про існування виконавчого провадження в порядку, регламентованому Законом України «Про виконавче провадження».

Послалась на те, що неправдиві відомості стосуються виконавчого провадження яке відкрите головним державним виконавцем Чугуївського МР ВДВС ГТУЮ у Харківській області Сергеєвой Т.А. 04.11.2015, при цьому номер цього виконавчого провадження суд у рішенні не вказує навмисно.

Апелянт не виключає, що станом на дату винесення оскаржуваної ухвали дане виконавче провадження вже було завершене.

Зазначив, що, так як про таке виконавче провадження йому нічого не було відомо, він звернувся до Автоматизованої системи виконавчого провадження та з`ясував, що 04.11.2015 дійсно було відкрито виконавче провадження № 49185446, але Шевченківським ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро). Отже, данні, які внесені судом у рішення не правдиві, докази на яких побудоване рішення не відповідають дійсності та є підробленими, а тому ухвала Чугуївського міського суду Харківської області від 07 лютого 2017 року підлягає скасуванню.

Вказав, що супровідні листи про надіслання боржникові копій постанов, в тому числі й про відкриття виконавчого провадження, жодним чином не можуть підтверджувати факт її отримання боржником, доказів направлення постанови з описом та отримання її Боржником відсутні в матеріалах справи, і відсутні взагалі, тому як останній сам у 2020 році звертався із Запитами до Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про надання інформації та вручення постанов по всім відкритим та звершеним виконавчим провадженням стосовно нього, але відповіді і по цей день не отримав.

Вважає, що суд зробив помилковий висновок про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань покладених рішенням суду.

Учасники справи не скористались правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до правила ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України розглянула справу за відсутності інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, що передбачено ст. 372 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Нормою п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції у повній мірі не відповідає.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що в діяннях ОСОБА_1 вбачається свідоме невиконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Державним виконавцем в доданих до подання документах надано докази щодо ухилення боржника від виконання ним зобов`язань за вказаними рішеннями суду.

Районний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що надані матеріали містять докази того, що державним виконавцем вжиті всі заходи примусового виконання рішення, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» і доведено свідоме невиконання боржником належних до виконання зобов`язань в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Судом встановлено, що як слідує з матеріалів, доданих до подання державного виконавця, 04.11.2015 головним державним виконавцем Чугуївського МР ВДВС ГТУЮ у Харківській області Сергєєвой Т.А. відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-3524/2011, виданого 10.04.2013 Червонозаводським районним судом м. Харкова, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № 36/08-4 від 17.07.2008 в сумі 58764,45 доларів США та 142332,87 грн, яка складається з: простроченої заборгованості по кредиту - 7370,83 доларів США, поточної заборгованості по кредиту - 30889 доларів США простроченої заборгованості по процентам - 20338,02 доларів США, поточної заборгованості по процентах - 166,60 доларів США, пені по простроченому кредиту - 38227,24 грн, пені по прострочених процентах у сумі 104105,63 грн, згідно розрахунку станом на 11 вересня 2012 року (а. с. 5).

На адресу ОСОБА_1 02.12.2015 направлено вищезазначену постанову, що підтверджується супровідним листом (а. с. 6).

ПАТ АБ «Укргазбанк» 18.11.2016 на адресу Чугуївського МВДВС ГТУЮ в Харківській області направило клопотання щодо направлення подання про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 (а. с. 3, 4).

З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем були здійснені заходи щодо виявлення майна боржника, на яке може бути звернено стягнення. Відповідно до акту державного виконавця від 05.12.2016, виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 , перевірити майновий стан не виявилось можливим у зв`язку з відсутністю мешканців будинку (а. с. 7).

Згідно з відповіддю, наданою Державною податковою службою України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями: платник податку з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває (а. с. 8). Згідно інформації Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи: інформацію про боржника не знайдено (а. с. 9). Відповідно до відповіді Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які отримують пенсії: інформацію про боржника не знайдено (а. с. 11). Із довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що ОСОБА_1 має у приватній власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 12,13). 12 грудня 2016 року старшим державним виконавцем Кряковцева А.С. накладено арешт на майно ОСОБА_1 , якою накладено арешт на квартиру, що належить боржнику (а. с. 15).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

У контексті передбаченого ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року права на справедливий суд, яке відповідно до ст. 2 ЦПК України є завданням цивільного судочинства Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження у цивільних справах, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання (див. «Стаднюк проти України» (Stadnyuk c. Ukraine), N 30922/05, п. 21, 27 листопада 2008 року). Однак виконавче провадження не може бути відокремлене від судового розгляду, і тому вони мають розглядатись як цілісний процес (див. «Сіка проти Словаччини» (Sika c. Slovaquie), N 2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року; «Побегайло проти України» (Pobegailo c. Ukraine), N 18368/03, п. 18, 29 березня 2007 року).

Європейський суд з прав людини у контексті змісту права на справедливий суд також зауважив, що «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» (Жовнер проти України, № 56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).

Надалі суд апеляційної інстанції буде наводити цитування норм права у редакціях нормативно-правових актів, що були чинними на дату постановлення оскарженої ухвали районного суду.

При виконанні судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) порядок розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України регулювався ст. 377-1 ЦПК України.

Вказана норма передбачала, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Однак, у справі відсутні відомості про те, що боржник повідомлявся судом про розгляд подання у судовому засіданні, що відповідно до згаданої норми п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є безумовною підставою для скасування оскарженого судового рішення та ухвалення нового по суті подання.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України «Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання, в тому числі зі сплати аліментів, покладені на них рішенням судів» від 6 червня 2008 року № 25-32/507 подання повинно відповідати вимогам, що визначені цим листом, а саме подання готується на бланку відповідного відділу державної виконавчої служби за підписом начальника цього відділу та обов`язково має містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх обов`язків.

В статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» наведені підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон, зокрема якщо боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи).

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України, наявність умислу (чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково) та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2012 року у справі № 2-3524/11 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований у АДРЕСА_2 ), ідентифікаційний № НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк`в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №36/08-4 від 17.07.2008 суму 58764 доларів США 45 центи та 142332 грн 87 коп., яка складається з: простроченої заборгованості по кредиту -7370,83 дол. США, поточної заборгованості по кредиту - 30889,00 дол. США, простроченої заборгованість по процентах -20338,02 дол. США, поточної заборгованості по процентах - 166,60 дол. США, пені по простроченому кредиту - 38227,24 грн, пені по прострочених процентах у сумі 104105,63 грн, згідно розрахунку станом на 11 вересня 2012 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк`в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» судовий збір у сумі 2823,50 гривень.

Позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк`в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» до фінансового поручителя ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) ідентифікаційний № НОМЕР_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк`в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк», треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про визнання недійсним договору поруки - задоволено.

Визнано недійсним договір поруки № 36/08-4 від 17 липня 2008 року, укладений між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк`в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 .

З тексту вказаного рішення слідує, що відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справ за його відсутності.

Зазначене свідчить про те, що боржник достеменно знав про наявність судового спору про стягнення з нього заборгованості та про її обсяг.

Вказане рішення суду першої інстанції не було оскаржене ОСОБА_1 , про що свідчить рішення Апеляційного суду Харківської області від 06 березня 2013 року, ухвалене у цій справі, яким апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» задоволено.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2012 року скасовано.

Позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 36/08-4 від 17.07.2008 року суму 58764,45 доларів США та 142332,87 грн, яка складається з: простроченої заборгованості по кредиту - 7370,83 доларів США, поточної заборгованості по кредиту - 30889 доларів США, простроченої заборгованості по процентам - 20338,02 доларів США, поточної заборгованості по процентах - 166,60 доларів США, пені по простроченому кредиту - 38227,24 грн, пені по прострочених процентах у сумі 104105,63 грн, згідно розрахунку станом на 11 вересня 2012 року.

Стягнуто на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» судовий збір з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в сумі по 1411 грн 75 коп. з кожного, з ОСОБА_4 1411 грн 50 коп.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Боржником не було надано суду доказів у розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України, що станом на час звернення державного виконавця до суду з поданням про його тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон у лютому 2017 року ним у повному обсязі було виконане рішення суду про стягнення заборгованості.

Як вбачається з даних АСВП виконавче провадження № 49185446 неодноразово передавалось між підрозділами ВДВС та на час звернення до районного суду перебувало на виконанні у Чугуївському МР ВДВС ГТУЮ у Харківській області.

Колегія суддів відхиляє посилання у доводах скарги на те, що суддя Гуменний З.І. не мав права розглядати заявлене подання, оскільки за даними Єдиного державного реєстру судових рішень процесуальні рішення вказаного судді у цій справі не були скасовані, що за змістом ст. 36 ЦПК України не є підставою для його відводу (самовідводу).

При цьому ОСОБА_1 не позбавлений права відповідно до ч. 5 ст. 441 чинного ЦПК України звернутися до суду із вмотивованою заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

З огляду на те, що при постановленні оскарженої ухвали районним судом було допущено порушення норм процесуального права, які є безумовною підставою для скасування судового рішення, колегія суддів відповідно до згаданої норми п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу, скасовує оскаржену ухвалу, задовольнивши подання державного виконавця за його обгрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 259, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 07 лютого 2017 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Подання старшого державного виконавця Чугуївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Харківські області Погрібної Т.С. про тимчасову заборону у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 задовольнити.

Тимчасово заборонити громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , у праві виїзду за кордон (без вилучення закордонного паспорту) - до виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Виконання ухвали покласти на Адміністрацію Державної прикордонної служби України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 10 січня 2022 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В. Бурлака.

О.М. Хорошевський.