П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„28" грудня 2021 року місто Маріуполь Донецької області

Єдиний унікальний номер 241/706/21

Номер провадження 22-ц/804/2809/21

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Лопатіної М.Ю., Пономарьової О.М.

за участю секретаря: Грішко С.В.

учасники справи :

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 20 серпня 2021 року головуючого судді Чудопалової С.В. зі складанням повного тексту судового рішення 26 серпня 2021 року по цивільній справі про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є спадкоємцем своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті залишилась недоотримана за життя пенсія. 04 листопада 2019 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Слащевим А.Г. заведено спадкову справу № 215/2019, видане свідоцтво НОІ 187482 від 15 квітня 2020 року про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії в розмірі 72 165,40 грн, що підтверджується листом Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16 березня 2020 року за № 547/05/2.

Після звернення до відповідача було отримано спадщину у розмірі 67 129,68 грн, різницю суми, а саме 5035,72 грн не було включено до складу спадщини.

Просив стягнути з Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на його користь грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5025,72 грн та судовий збір у розмірі 908 грн.

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 20 серпня 2021 року замінено відповідача Мангушське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на належного відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 20 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у виді недоотриманої пенсії у розмірі 5035,72 грн в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та сплачену суму судового збору у розмірі 908 грн.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаюсь на порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів скарги зазначено, що ОСОБА_2 до дати смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на обліку в Мангушському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, як отримувач пенсії за віком. У травні 2020 року ОСОБА_3 було виплачено допомогу на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії 6 659,22 грн, яку отримував пенсіонер на момент смерті, відповідно до ст. 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Листом Мангушського ОУ ПФУ Донецької області від 16 березня 2020 року № 547/05/2 на запит приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Слащеву А.Г. було повідомлено про розмір недоотриманої пенсії у сумі 72 165,40 грн. З посиланням на статті 46, 52 Закону 1058, зазначено, що ОСОБА_1 23 березня 2021 року було виплачена спадщина у розмірі 67 129, 68 грн за період з 15 травня 2017 року по місяць смерті. Згідно п. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконується органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Стягнення коштів з державних органів здійснюються відповідно до ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Механізм виконання рішень суду про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, визначено Порядок виконання рішень стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845. Згідно з п. 3 вказаного порядку, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконується на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органу Казначейства. Отже, відповідач діяв у спосіб та у межах передбачених Конституцією та Законами України, тому, управлінням не були порушені права позивача.

Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судове засідання апеляційного суду сторони не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання шляхом отримання судової повістки, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с. 90,94).

ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи без його участі ( а.с. 92).

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення учасників справи про день та час розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права. Між тим, з урахуванням належного повідомлення всіх учасників справи про дату, час і місце розгляду справи, суд апеляційної інстанції не вбачає перешкод для розгляду справи, з метою дотримання строків розгляду справи, передбачених ч.1 ст.371 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть від 17 вересня 2019 року серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Макіївка, про що Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області складений актовий запис № 877 (а.с.9).

Згідно з свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 квітня 2020 року, виданим приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Слащевим А.Г. спадкоємцем зазначеного майна ОСОБА_2 є її син, ОСОБА_1 . Спадщина на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії в розмірі 72 165,40 (сімдесят дві тисячі сто шістдесят п`ять грн. 40 коп.), що підтверджується листом Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16 березня 2020 року за №547/05/2 (а.с.10-12).

З відзиву відповідача встановлено, що ОСОБА_1 23 березня 2021 року було виплачено спадщину у розмірі 67 129, 68 грн за період з 15 травня 2017 року по місяць смерті, що не заперечується позивачем.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходячи з того, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів, положення частин 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера,та дійшов висновку, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Оскільки, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача, як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача залишку недоотриманої суми пенсії, яка належала померлій ОСОБА_2 , в порядку спадкування за законом у розмірі 5035,72 грн та входить до складу спадщини.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги з огляду на наступне .

За положеннями частин 1-3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.ст.1216, 1217, 1218, ч.ч.1-2 ст.1220 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно положень ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Зазначена стаття регулює питання спадкування сум соціальних виплат, право на одержання яких виникло у спадкодавця за життя, але не було ним реалізоване. За своєю правовою природою право на одержання заробітної плати, пенсії та інших подібних виплат є суворо особистим, оскільки виникає у чітко визначеної особи і має на меті саме її матеріальне забезпечення. Тому зі смертю одержувача цих коштів правовідносини щодо їх сплати, безумовно, припиняються. Таким чином, у даній статті визначається подальша доля тільки тих платежів, право на які виникло за життя спадкодавця.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон).

Статтею 52 Закону передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанова Верховного Суду від 06 липня 2020 року у справі № 750/8819/19, від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що розмір недоотриманої пенсії, яка належала померлій ОСОБА_2 , нараховано відповідно до положень ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за три роки до дня звернення за виплатою неотриманої пенсії, спростовуються матеріалами справи, а саме - в свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому 15 квітня 2020 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Слащевим А.Г., згідно з яким спадкоємцем зазначеного майна ОСОБА_2 є її син, ОСОБА_1 , спадщина на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії в розмірі 72 165,40 грн, що підтверджується листом Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16 березня 2020 року за № 547/05/2, вказане свідоцтво про право на спадщину за законом недійсним не визнавалося, тому не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до помилкового судового рішення. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду апеляційної інстанції не надано.

Отже, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права, а тому це рішення відповідно до статті 375 ЦПК України необхідно залишити без змін.

Відповідно до положень частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки оскаржуване судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга - без задоволення, питання про розподіл судових витрат апеляційний суд не вирішує.

Керуючись ст.ст. 374,375,381,382 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 20 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст. 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складений 05 січня 2022 року.

Судді: