Справа № 308/289/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Деметрадзе Т.Р., секретаря судового засідання Вільчак В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді матеріали заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які діють в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , заінтересовані особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Ужгородська міська рада та виконавчий комітет Ужгородської міської ради в особі відділу реєстрації місця проживання, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які діють в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , заінтересовані особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Ужгородська міська рада та виконавчий комітет Ужгородської міської ради в особі відділу реєстрації місця проживання, про встановлення факту, що має юридичне значення.

В матеріалах справи міститься клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_5 адвоката Гончарова В.В. про залишення заяви без розгляду.

В обґрунтування клопотання зазначив, що між ОСОБА_5 і ОСОБА_2 існує спір про право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 , а тому, подавши дану заяву про встановлення факту постійного проживання неповнолітніх дітей у даній квартирі, заявники намагаються використати такий факт для вирішення спору.

Сторони та їх представники не скористалися правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, додаткових матеріалів не подавали. 17.03.2021 року через канцелярію суду надійшла заява представника ОСОБА_5 адвоката Гончарова В.В. про розгляд заяви без їх участі.

Вивчивши та перевіривши матеріали справи, перевіривши доводи, викладенні у клопотанні про залишення заяви без розгляду, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту постійного проживання проживання особи за певною адерсою.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Справи про право користування жилим приміщенням розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності спору між ними. Якщо виникнення права користування жилим приміщенням залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Отже, суд може виявити наявність спору про право як на стадії відкриття провадження так і в процесі розгляду справи. У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі №755/2276/17.

Судом встановлено, що метою звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із заявою про встановлення факту постійного проживання дітей за певною адресою, є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття в подальшому рішення про право користування жаним приміщенням. При цьому, заінтересована особа у справі ОСОБА_5 вказує на такі обставини, що свідчить про наявність спору про право.

Частиною четвертою статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За змістом частини 7 статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорених прав.

З урахуванням викладеного, зважаючи на наявність у цій справі спору про право, заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які діють в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , заінтересовані особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Ужгородська міська рада та виконавчий комітет Ужгородської міської ради в особі відділу реєстрації місця проживання, про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає залишенню без розгляду на підставі положень частини четвертої статті 315 ЦПК України.

Водночас, суд роз`яснює ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що вони не позбавлені права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважають порушеними, не визнаними чи оспореними із належним дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 293-294, 315, 353-354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які діють в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , заінтересовані особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Ужгородська міська рада та виконавчий комітет Ужгородської міської ради в особі відділу реєстрації місця проживання, про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Т.Р. Деметрадзе