УХВАЛА

Іменем України

"13" грудня 2021 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Адамович О.Й., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Приватного підприємства «Анастасія» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом, в якому просять:

- стягнути з Приватного підприємства «Анастасія» на їх користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку;

- зобов`язати Приватне підприємство «Анастасія» видати їм довідки про суми розрахунків по звільненню та довідки про суми посадових окладів заробітної плати, згідно штатного розпису.

Ознайомившись із поданою заявою, суддя вважає за необхідне залишити її без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За загальним правилом (ч. 1 ст. 5 ЦПК України) суд здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Позовна заява повинна відповідати вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч. 6 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

У викладі обставин вказується, що на Приватному підприємстві «Анастасія» в 2021 році нараховувалась та виплачувалась заробітна плата позивачам до дати їх звільнння 30.08.2021р., виходячи із розміру мінімальної заробітної плати у 2021 р. в 6000грн. (п. ХХІV позовної заяви).

Одночасно вказується, що відповідач не провів розрахунків, а тому підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки розрахунків (п. ХХІ).

Отже, викладені в позовні заяві обставини є суперечливими.

Крім того, не зазначено доказів, які підтверджують обставини виплати заробітної плати, виходячи з мінімального розміру заробітної плати, спосіб виплати (через касу, через банківські рахунки (картки)), відомості про трудові книжки позивачів (їх місцезнаходження).

Також не зазначено доказів, які підтверджують факт зміни співвласників (керівництва) підприємства (час), не додано таких доказів до позову.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При подачі позовної заяви позивачами не сплачено судовий збір, при цьому позивачі, як на підставу несплати судового збору посилаються на п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Зазначеною нормою закону передбачено звільнення від сплати судового збору позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Однією з позовним вимог позивачів є стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Посилання позивачів про звільнення їх від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VІ "Про судовий збір" безпідставне.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Як зазначила Велика Палата Верховного суду України у своїй постанові від 30 січня 2019 року по справі №910/4518/16, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється вказана пільга на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідно до частини 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, з урахуванням позовних вимог, позивачі повинні сплатити судовий збір за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», яким передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Окрім того позивачам необхідно зазначити ціну позову за вимогою майнового характеру згідно п.3 ч.3 ст. ст. 175, ст. 176 ЦПК України.

Також позивачами повинно бути сплачено судовий збір за вимогу немайнового характеру про зобов`язання відповідача видати довідки.

За змістом підпункту другого пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Отже, вказані вище недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Таким чином, позивачам потрібно усунути визначені недоліки позовної заяви, шляхом викладу обставин, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, сплати судового збору за майновою та немайновою вимогами або надати документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону, вказати ціну позову з наданням відповідного розрахунку (якщо такий розрахунок можливо провести).

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях: отримувач коштів - ГУК у Жит.обл/Корольов. р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37976485; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0006832; код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу - *;101;__________ (код ЄДРПОУ для юридичних осіб / РНОКПП або серія та номер паспорта громадянина України для фізичних осіб); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Корольовський районний суд м. Житомира

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Приватного підприємства «Анастасія» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків - п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На виконання ухвали суду позивачі мають право подати відповідну заяву до суду або направити її засобами поштового зв`язку протягом визначеного строку.

Якщо позивачі відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконають вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивачі не усунули недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачам.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала про залишення позову без руху не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду. Окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала щодо визначення розміру судових витрат.

Суддя О. Й. Адамович