Справа № 628/2721/20
Провадження № 2/628/90/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2021 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області
в складі: головуючого - судді Волчек О.О.
за участю секретаря Кравцової В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Куп`янську у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання громадянина таким, що втратив право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання громадянина таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила наступне.
Вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . За зазначеною адресою, окрім неї, також зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який не проживає в зазначеному будинку вже тривалий проміжок часу. 21.12.2018 р. шлюб між нею та відповідачем був розірваний за рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області. Проте її колишній чоловік в даному будинку перестав мешкати значно раніше, так як вони припинили вести спільний побут ще до офіційного розлучення. У вищевказаному будинку відсутні речі та документи відповідача, він не сплачує будь-яких комунальних платежів, спільного бюджету між ними не має. Вона, як особа з третьою групою інвалідності, має право на оформлення субсидії, однак у зв`язку з тим, що в добровільному порядку відповідач не знімається з реєстраційного обліку, порушує її права на користування та розпорядженням своїм майном, тому позивач звернулася до суду з даним позовом.
Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 26 листопада 2020 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток, про причини неявки не повідомив, заяв про перенесення слухання справи чи можливих пояснень, відзиву чи заперечень проти заявленого позову не надав.
Пункт 1 частини 8 статті 128 ЦПК України передбачає, що днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.
За таких обставин, виходячи з вищевказаних вимог закону, відповідач вважається належно повідомленим про судові засідання.
Враховуючи викладене вище, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася.
Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши позиції учасників справи та допитавши у ході судового розгляду свідків, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У ході розгляду справи судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності в цілому належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Гречук Є.А. 02.06.2000 року і зареєстрованого в реєстрі за № 1-2054 (а.с. 5).
З копії рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21.12.2018 року, яке набрало законної сили 22.01.2019 року, вбачається, що шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 7-8).
З довідки, виданої Курилівською сільською радою Куп`янського району Харківської області за № 02-21/1816 від 28.10.2020 р., та копії паспорту відповідача серії НОМЕР_2 від 18.05.2000 р. вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.16,10).
Відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_1 від 19.08.2005 р. позивач значиться зареєстрованою за вказаною вище адресою (а.с. 9).
Згідно копії Акту про не проживання особи за місцем реєстрації б/н від 24.06.2020 року, складеного у складі депутата Курилівської сільської ради Абашнік Т.А., мешканців с. Подоли Куп`янського району Харківської області, та затвердженого першим заступником Курилівської сільської ради Серпокрил В., ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).
Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
За правилами статей 316, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Стаття 321 ЦК України гласить, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Отже, в викладених вище обставин і норм закону випливає, що підстави, на ґрунті яких позивач набув своє право власності на нерухоме майно, є незмінними, законними та діючими дотепер.
Згідно ч.1, ч.2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України особа може бути визнана у судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад строки, встановлені ст. 71 ЖК України (у випадку тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї протягом 6 місяців) та ст. 405 ЦК України (щодо членів сім`ї власника житла - понад рік).
Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
У даному випадку, будь-яких відомостей про існування підстав збереження за відповідачем житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , суду не наведено.
На підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, з цього слідує, що в разі тривалого не проживання особи за місцем реєстрації, що становить перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, власник цього майна має право заявити вимоги, зокрема, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення.
Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.
Допитана у судовому засіданні 09.02.2021 року свідок ОСОБА_3 вказала, що є сусідкою позивача, з якою в них нормальні стосунки. Років 15 ОСОБА_1 проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , жили нормально. Після того, як перша дружина ОСОБА_2 потрапила в лікарню, ОСОБА_1 сказала, що вонарозійшлася з чоловіком. Років два чи два з половиною відповідач вже не живе з ОСОБА_1 . Вона бачила відповідача не часто, чи є його речі в будинку, не знає.
Допитана у судовому засіданні 09.02.2021 року свідок ОСОБА_5 зазначила, що є сусідкою позивача. Десь восени 2018 р. після того як захворіла перша дружина ОСОБА_2 , він забрав свої речі від ОСОБА_1 та пішов до першої жінки. Їй відомо, що будинок дістався ОСОБА_1 як спадщина. Також знає про те, що ОСОБА_2 вивозив свої речі в мішках, потім повертався, однак не продовжив сумісне проживання з ОСОБА_1 .
Крім того, допитана у судовому засіданні 03.03.2021 року свідок ОСОБА_6 вказала, що вона працює поштарем в «Укрпошта» в с. Подоли. Їй відомо, що ОСОБА_2 зареєстрований у ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , а фактично проживає по АДРЕСА_2 у першої дружини, до якої повернувся після того, як в неї трапився інсульт півтора роки назад. Судові повістки вона носила відповідачу за фактичною адресою проживання.
У суду немає підстав вставити під сумнів показання свідків, надані ними у судовому засіданні, їх показання узгоджуються з іншими матеріалами справи та підтверджуються наданими суду доказами.
Оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Приходячи до такого висновку, судом враховується, що відповідач не знаходиться в родинних відносинах з позивачем, тривалий час без поважної причини не проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не сплачуює комунальних послуг, не несе інших витрат на утримання будинку, договору найму або оренди між сторонами не укладалося, будучи зареєстрованим в житловому будинку, відповідач порушує права та інтереси позивача в користуванні власним житловим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 81,259,264-265,280-283,354 ЦПК України, ст. ст. 386, 391 ЦК України, ст.ст. 71,72 ЖК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання громадянина таким, що втратив право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

У відповідності до ч.1 ст. 354 ЦПК України якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений вище строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 09.03.2021 р.

На виконання вимог ч. 10 ст. 272 ЦПК України суд повідомляє учасникам справи веб-адресу сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою вони можуть отримати інформацію по даній справі: http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Головуючий О.О. Волчек