Справа № 404/6157/19
Провадження №2/405/999/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Л.А.

при секретарі - Мачулка П.Л.

за участю учасників справи:

законного представника

позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький цивільну справу № 404/6157/19 за позовом ОСОБА_2 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законним представником якого є ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом до ОСОБА_3 , як законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому просила стягнути з останнього на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 5 555 грн. 00 коп., як вартість пошкодженого телефону та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. 00 коп.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 02.06.2019 року неповнолітній ОСОБА_4 , 2003 року народження, пошкодив мобільний телефон «Xiaomi Mi Hite», вартістю 5555 грн., який належить її неповнолітньому сину ОСОБА_1 , 2004 року народження, та який (мобільний телефон) після пошкодження став непридатним для використання. Зазначила, що факт пошкодження ОСОБА_4 мобільного телефону та приналежність його її сину ОСОБА_1 встановлено постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 липня 2019 року у справі 404/4708/19, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Вказала, що з метою досудового врегулювання спору вона та її син ОСОБА_1 неодноразово зверталися до відповідачів, однак останні відмовилися компенсувати завдані збитки. Також зазначила, що мобільний телефон її син ОСОБА_6 придбав за кошти, які йому дарували на дна народження, новорічні та інші свята, і які (кошти) він збирав не один рік. На даний час ОСОБА_7 навчається у ЗОШ № 17 м. Кропивницького і не має власного майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди, у зв`язку з чим, відповідальність за завдану ним шкоду зобов`язаний нести його батько ОСОБА_5 . Вказала, що протиправними діями неповнолітнього ОСОБА_4 та бездіяльністю ОСОБА_3 її неповнолітньому сину ОСОБА_8 завдано моральної шкоди, що полягає у моральних стражданнях, відчуття приниження, власної безпомічності; у душевних стражданнях викликаних протиправною поведінкою та безкарністю відповідачів, враховуючи те, що останні не лише не вибачилися, а навіть не намагалися владнати проблему із пошкодженням телефону. Крім того, через пошкодження мобільного телефону, про який її син довго мріяв, тривалий час збирав кошти на його придбання, відмовляючи собі у задоволенні інших потреб, він також позбавлений можливості спілкуватися з родичами, друзями та однокласниками, окрім того, телефон для нього був не лише засобом спілкування, а і спосіб навчання, розваг, можливість здійснювати фото та відео зйомку. З огляду на викладене вище, а також враховуючи, що в позасудовому порядку відновити порушені права не є можливим, що стало підставою для звернення з зазначеним позовом до суду з метою судового захисту порушених прав.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 вересня 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законним представником якого є ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди передано за підсудністю на розгляд до Ленінського районного суду м. Кіровограда.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 вересня 2019 року зазначену позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 23 грудня 2019 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 , який діє, як законний представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов відповідач не подавав, тим самим, судом відзначається, що відповідач, який обізнаний про наявність судової справи, в якій він є відповідачем, не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні та на надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог.

Заслухавши пояснення законного представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення, під якими розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України.

До способів захисту цивільних прав, серед іншого, належить: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена.

Тим самим судом відзначається, що права та інтереси неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в суді захищає його законний представник мати ОСОБА_2 .

Судом також встановлено, що предметом спору у даній справі є відшкодування, на підставі ст. ст. 22, 23, 1166, 1179 ЦК України шкоди, яку заподіяно неповнолітньому ОСОБА_1 , неповнолітнім ОСОБА_4 , 2003 року народження, внаслідок пошкодження останнім мобільного телефону «Xiaomi Mi Hite».

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачені статтею 1166 ЦК України, частиною першою якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 ЦК України неповнолітня особа несе відповідальність за шкоду, завдану нею іншій особі, відповідно до статті 1179 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини.

Крім того, для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, г) вина.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду (ст. 22 ЦК України).

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, зокрема, копією фіскального чеку, що позивачем, 04.04.2019 року було придбано мобільний телефон «Xiaomi Mi8 Lite-4/64 GB Midnight Black», вартістю 5555,00 грн.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 липня 2019 року (справа № 404/4708/19) ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей та накладено на нього стягнення у виді попередження.

Зі змісту зазначеної постанови встановлено, що ОСОБА_5 належно не виконував батьківські обов`язки щодо виховання його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 2003 року народження, в результаті чого останній 02.06.2019 року в м. Кропивницькому на майданчику ЗОШ № 32, що розташована по вул. Глінки, пошкодив мобільний телефон «Xiaomi Mi Hite», вартістю 5555 грн., який належить ОСОБА_1 .

При цьому, під час розгляду справи в суді ОСОБА_10 вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, визнав повністю. Пояснив, що дійсно допустив порушення за обставин, вказаних у протоколі.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Факт пошкодження мобільного телефону «Xiaomi Mi 8 Lite» підтверджується також висновком № 519103/170720 про технічний стан від 17.07.2020 року сервісного центру «Крок-ТТЦ».

Враховуючи викладене, вина неповнолітнього сина ОСОБА_10 - ОСОБА_4 , 2003 року народження, у пошкодженні мобільного телефону «Xiaomi Mi8 Lite», який належить ОСОБА_1 , - є доведеною.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 150 СК України на батьків покладається обов`язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний моральний розвиток.

Виконання правового обов`язку забезпечується покладенням юридичної відповідальності у випадку невиконання обов`язку. Батьки несуть відповідальність за виховання своїх дітей.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Дитина, перш за все, має виховуватись в дусі поваги до прав і свобод інших людей і цей обов`язок покладається саме на батьків.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що завдана внаслідок пошкодження мобільного телефону «Xiaomi Mi 8 Lite», вартість якого становить 5 555,00 грн., належного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,матеріальна шкода підлягає стягненню з ОСОБА_3 , як законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 , 2003 року народження, оскільки саме з вини останнього сталось пошкодження телефону.

При цьому, судом відзначається, що ОСОБА_11 , який є батьком неповнолітнього ОСОБА_4 , 2003 року народження, не доведено суду, що матеріальну шкоду було завдано неповнолітнім сином не з його вини.

Крім того, не встановлено наявності у неповнолітнього ОСОБА_4 майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, на підставі чого, заподіяна останнім шкода, має бути відшкодована його ( ОСОБА_12 ) батьком ОСОБА_13 .

Окрім того, ОСОБА_2 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явлено також позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_3 , як законного представника ОСОБА_4 моральної шкоди у розмірі 5 000 грн., які підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, серед іншого, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазначена у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пленум Верховного Суду України у п.3 Постанови № 4 від 31.03.1995 року " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п.9 вказаної постанови).

Враховуючи наведене, а також враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачу душевних страждань, яких він зазнав у зв`язку з протиправною відносно нього поведінкою, тривалості негативних наслідків морального характеру, які виразилися в тому, що ОСОБА_1 позбавлений можливості спілкуватися з родиною, друзями, а так само використовувати мобільний телефон у навчанні, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи також, що розмір відшкодування моральної шкоди не може бути надмірним та має кореспондувати глибині та силі страждань, яких зазнав позивач у зв`язку з порушенням його прав, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 , як законного представника ОСОБА_4 , 2003 року народження, на користь позивача ОСОБА_1 слід визначити в розмірі 1 500 грн. 00 коп., який, на переконання суду, буде адекватним моральним стражданням позивача.

Крім того, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законним представником якого є ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , як законного представника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , законним представником якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , матеріальну шкоду в розмірі 5 555 (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд через Ленінський районний суд м. Кіровоград.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова