Справа № 442/4553/21 Головуючий у 1 інстанції: Павлів З.С.
Провадження № 22-ц/811/2971/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н. П. Крайник

суддів: О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук

розглянувши в м. Львові в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

16.06.2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 грн щомісячно на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька ОСОБА_3 . На даний час донька перебуває на повному її утриманні, а відповідач, як батько, не виконує свого обов`язку по матеріальному утриманню дитини, хоча має високий дохід, який використовує виключно на свої потреби.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2500 гривень щомісячно у твердій грошовій сумі, починаючи з 16.06.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним та необґрунтованим, та таким, що підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів.

Зазначає, що з часу розірвання шлюбу і до подачі позивачкою позову про стягнення аліментів, він регулярно, а саме що п`ятниці забирав доньку додому до батьків, з якими разом проживає, де вона знаходилася до ранку понеділка. В цей період часу донька знаходилася виключно на утриманні відповідача. Він регулярно купував доньці одяг, взуття та іграшки, давав їй гроші на інші потреби, вважаючи це своїм обов`язком та проявом батьківської турботи. Зазначає, що неодноразово давав гроші особисто позивачці, яка просила у нього на потреби доньки. Крім того, раніше відповідач сам особисто і регулярно сплачував за перебування доньки у дитячому садку, що підтверджується відповідними відомостями.

Щодо обґрунтування неспроможності сплачувати аліменти в сумі 5 000 грн. зазначає, що тривалий час не працює через неможливість працевлаштуватися, що підтверджується довідкою Дрогобицького міськрайонного центру зайнятості. При цьому, для свого забезпечення і допомоги в утриманні доньки займається всілякими роботами, маючи від того нерегулярний та мінливий дохід від 3000 до 5000 грн. При обов`язкових витратах на особисті потреби, які складають не менше 3000-4000 грн. щомісячно, він не взмозі забезпечити сплату заявленої суми аліментів, яку просила позивачка. Тому добровільно визнав позов частково в сумі 1500 грн. щомісячно, що складає більше 50% прожиткового мінімуму для такої категорії дітей, до якої відноситься їхня з позивачкою донька.

Крім того зазначає, що ухвалюючи рішення про стягнення аліментів у розмірі 2500 грн., суд зобов`язав відповідача сплачувати на користь позивачки аліменти у фіксованій сумі щомісячно, що буде порушувати його права, оскільки він не має постійного доходу через відсутність постійної роботи. При цьому відповідач бажає надавати допомогу на утримання доньки, але в межах своїх можливостей. Тому вважає, що позов є безпідставним, а позовні вимоги необґрунтованими.

Просить рішення суду змінити в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , та визначити такі у твердій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Через канцелярію суду 08.12.2021 року за вх. № 27216 надійшов відзив ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому зазначено що розмір аліментів, який визначив суд першої інстанції (2500 грн. на місяць) є фактично 1/4 частиною розміру середньої заробітної плати по Дрогобицькому району за 2 квартал 2021 року та одночасно відповідає ч. 5 ст. 183 СК України, яка декларативно визначає частку від доходу платника аліментів на утримання однієї дитини у випадку звернення до суду за судовим наказом, що по своїй суті є безспірною вимогою щодо такої частки. Дані органу статистики враховуються державним виконавцем при визначенні суми аліментів у частці від доходу для непрацюючої особи. Апелянт ОСОБА_1 є працездатною особою, хронічних захворювань немає, на його утриманні ніхто не перебуває, також немає жодних перешкод та протипоказань для його працевлаштування на роботу із зарплатнею, котра забезпечить йому гідний рівень існування. Апелянтом не спростований факт наявності у власності рухомого майна, а саме автомобіля марки Ноnda СR-V 2010 року випуску, ринкова ціна якого складає близько 350 000 грн. Автомобіль потребує щомісяця постійних витрат на ремонт і пальне, які значно перевищують запропонований відповідачем розмір аліментів в сумі 1500 грн. на місяць на утримання доньки. Зазначена обставина була врахована судом згідно приписів ст. 182 СК України. Крім того, апелянт ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції погодився із запропонованим суддею варіантом сплачувати 2500 грн. аліментів на місяць, що стверджується аудіозаписом судового засідання від 16.07.2021 року. Тому вважає, що заявлення апелянтом вимоги про фактичне зменшення розміру аліментів до майже мінімального рівня є ні чим іншим як спробою уникнути обов`язку по повноцінному матеріальному забезпеченню доньки, яке він може та повинен надавати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 лютого 2017 року шлюб між сторонами розірвано.

Матеріалами справи встановлено, що дитина проживає з матір`ю - позивачем ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує Дитячий клуб Дзиґа, навчається у 2-А класі навчально-виховного комплексу «СЗШ № 2-гімназія» м. Трускавець Львівської області.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 проживає зі своїми батьками за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно копії Витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів ОСОБА_1 є власником автомобіля Ноnda СR-V 2010 року випуску.

Згідно довідки № 249 від 23.06.2021 року ОСОБА_1 з 01 грудня 2020 року по червень 2021 року в Дрогобицький міськрайонний центр зайнятості не звертався.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 , районний суд виходив з того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2 500 гривень, оскільки є працездатним, не має на утриманні інших дітей; суд також виходив із реальних затрат на утримання дитини, зазначених позивачкою у позовній заяві, та її віку.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, розмір доходу відповідача на час постановлення оскаржуваного рішення судом не було встановлено.

Враховуючи матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, вік дитини, обов`язок обох батьків утримувати дитину, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також те, що відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1 500 грн. щомісячно, що свідчить про те, що він має змогу сплачувати аліменти у зазначеному ним розмірі, колегія суддів, враховуючи інтереси та потреби дитини приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, слід змінити, стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 гривень щомісячно у твердій грошовій сумі, починаючи з 16.06.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 28 грудня 2021 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 липня 2021 року змінити.

Стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 гривень щомісячно у твердій грошовій сумі, починаючи з 16.06.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2021 року.

Головуючий: Н. П. Крайник

Судді: О. М. Ванівський

О. Я. Мельничук