Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1237/20
Провадження № 2-о/945/13/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Терентьєва Г.В.,

за участю секретаря Петриченко В.С.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Долганюк Ю.Ю.,

розглянувши в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Миколаївський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області про встановлення факту постійного проживання особи на території України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991року.

Заяву обґрунтовано тим, що 17 січня 2020 року він звернувся до Миколаївського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області щодо оформлення паспорту громадянина України замість втраченого, однак йому було відмовлено в оформленні паспорту громадянина України оскільки відділом не встановлено належності особи до громадянства України. Однак, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Березівка Березівського району Одеської області. Весь час проживав на території України. З 03.11.1986 року по 10.06.1992 року проживав та мав реєстрацію у с. Степанівка березівського району Одеської області, з 1994 року до 22.12.2004 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . У 1994 році зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 .

Документ, що посвідчує особу громадянина України не отримував. Паспорт громадянина СРСР ним було загублено. Територію України не покидав. Належності до громадянства іншої держави не має. З 2020 року проживає за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації. Тому він був змушений звернутися до суду із даною заявою та просить суд встановити факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити, з підстав зазначених в заяві та з урахуванням довідок та інших документів наданих до суду, з яких вбачається, що особа постійно проживала на території України. З часів СРСР не змінював паспорт, який отримав у 1986 році, оскільки фактично постійно знаходився в селі та такої потреби не було. На цей час виникло питання щодо оформлення документів, у зв`язку з чим необхідний документ, який встановлює особу - паспорт.

Представник Миколаївського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області незаперечувала проти задоволення заяви просила розглядати справу на розсуд суду.

Дослідивши заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Березівка Березівського району Одеської області.

З 03.11.1986 року по 10.06.1992 року проживав та мав реєстрацію у с. Степанівка Березівського району Одеської області, з 1994 року до 22.12.2004 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

У 1994 році Ольшанською селищною радою було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_2 народився син ОСОБА_4 . На момент реєстрації шлюбу та народження дитини ОСОБА_2 мав паспорт Радянського Союзу НОМЕР_1 виданий 03.11.1986 року Березівським РВ Одеської області із штампом громадянин України, місце реєстрації було зазначене в АДРЕСА_3 . На теперішній час ОСОБА_2 фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Питання громадянства України регулюється Конституцією України, законами України, указами Президента України, міжнародними договорами України.

Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства України є Закон України «Про громадянство України» та Указ Президента України від 27.03.2001 року N 215 «Питання організації виконання ЗУ «Про громадянство України». Підстави набуття особою громадянства України визначаються індивідуально, залежно від її місця народження, походження, проживання, родинних зв`язків тощо.

Відповідно Закону України «Про громадянство України» громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України або які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до п. 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року N 215, в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року N 588/2006, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Факт постійного проживання на території України заявника ОСОБА_2 , у тому числі станом на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності Закону України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) має юридичне значення та породжує для нього юридичні наслідки, так як встановлення вказаного факту в судовому порядку надає йому право подати заяву про набуття громадянства України. В іншому встановленому Законом України «Про громадянство України» порядку, набути громадянство України заявник не може.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про громадянство України", безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття "безперервне проживання на території України" та "проживання на території України на законних підставах". Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено..

Таким чином, розглядаючи заяву, суд надає правову оцінку наявним в матеріалах справи доказам безперервного проживання особи на території України.

Отже, досліджені докази в їх сукупності свідчать про те, що ОСОБА_2 постійно проживав на території України, та іншого місця проживання у нього не було.

З урахуванням викладеного, а також з огляду на те, що для реалізації заявником своїх прав необхідним є визнання факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991року, і саме цей факти має для заявника юридичне значення, суд задовольняє заяву.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 293, 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа Миколаївський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області про встановлення факту постійного проживання особи на території України - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на території України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 24 серпня 1991 року включно.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г. В. Терентьєв