ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/1285/17 Номер провадження 22-ц/814/351/21Головуючий у 1-й інстанції Татіщева Я.В. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
У Х В А Л А

10 березня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Гребінківського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2020 року

по справі за заявою ОСОБА_2 , який діє за дорученням від імені ОСОБА_1 , про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 , який діє за дорученням від імені ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Просив скасувати рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 03 вересня 2018 року №528/1285/17, провадження у справі закрити.

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2020 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_2 , призначено судове засідання.

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення її від сплати судового збору за подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Заяву ОСОБА_2 , який діє за дорученням від імені ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без руху. Надано п`ятиденний строк для усунення зазначених недоліків, який обчислюється з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху.

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2020 року заяву ОСОБА_2 , який діє за дорученням від імені ОСОБА_1 , про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку. Разом з апеляційною скаргою позивачем подано клопотання про звільнення її від сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_1 посилалася на норми статті 8 Закону України «Про судовий збір», як на підставу її звільнення від сплати судового збору, обгрун-товуючи тим, що судовий збір перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовлено.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з підстав недотримання вимог п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України та не надання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або доказів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На виконання вимог ухвали апеляційного суду, ОСОБА_1 11 лютого 2021 року подала заяву про усунення недоліків, у якій просила звільнити її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, обґрунтувуючи тим, що розмір судового збору перевищує 5 від-сотків розміру її річного доходу за попередній календарний рік. При цьому вказувала, що у 2020 році вона сплачувала судовий збір у інших справах.

На підтвердження зазначених обставин до заяви про усунення недоліків додала: дублікати квитанцій №0.0..1 від 04 грудня 2020 року на суму 420 грн. 40 коп., №0.0..1 від 11 грудня 2020 року на суму 957 грн. 69 коп., №0.0..0 від 21 липня 2020 року на суму 957 грн. 69 коп.; відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ОСОБА_1 про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 01 кварталу 2019 року по 03 квартал 2019 року; лист з АТ КБ «ПриватБанк» щодо накладення арешту на кошти заявника з 13 листопада 2019 року; довідку Гребінківської районної державної адміністрації Полтавської області, видану ОСОБА_2 щодо призначення житлової субсидії на період з 01 лютого 2019 року по 31 березня 2019 року, з 01 листопада 2019 року по 30 березня 2020 року та з 16 жовтня 2020 року по 15 квітня 2021 року, виписки з банку за 2019-2020 роки щодо нарахованої їй пенсії, з яких вбачається, що за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року Пенсійним фондом перераховано на пенсійну картку ОСОБА_1 в АТ КБ «Приват-Банк» 22 530 грн. 82 коп.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовлено.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без руху з продовженням строку на усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснено, що у разі не усунення зазначених недоліків - скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

Дану ухвалу суду було направлено на адресу заявника, яка зазначена в апеляційній скарзі, рекомендованим листом з повідомленням.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення не вбачається дати отримання заявником вищезазначеної ухвали, однак згідно трекінгу Укрпошти, поштове відправлення за №155 з копією вказаної ухвали апеляційного суду ОСОБА_1 вручено 25 лютого 2021 року за вказаною у скарзі адресою.

Окрім того, копія ухвали суду 16 лютого 2021 року о 10 год. 24 хв. направлена на електронну пошту заявника - ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначену в апеляційній скарзі

На виконання вказаної ухвали апеляційного суду 16 лютого 2021 року о 16 гол. 56 хв. через підсистему «Електронний суд» до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків, в якій вона просила звільнити її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги по справі №528/1285/17.

В обґрунтування заяви вкотре зазначала, що упродовж 2020 року нею вже сплачувався судовий збір державі у інших справах у загальному розмірі 2 335 грн. 78 коп., що перевищує 5% її доходу. Вказувала, що надавала до суду копії квитанцій, на підтвердження підстав звільнення її від сплати судового збору, а також зазначала, що вона є пенсіонером, отримує субсидію, відтак доходи у неї відсутні.

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», частини першої статті 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

За нормами частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» та частини третьої статті 136 ЦПК України суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цих статей.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою апеляційної скарги на ухвалу суду складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та становить 420 грн. 40 коп. (2 102 грн. х 0,2).

Зазначена сума не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу ОСОБА_1 за попередній календарний рік, відтак відсутні підстави для задоволення її клопотання про звільнення від сплати судового збору. Доказів протилежного заявником не надано.

Оскільки ухвалами Полтавського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року та від 15 лютого 2021 року з наведених підстав ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення її від сплати судового збору, а в заяві від 16 лютого 2021 року нових доказів щодо наявності підстав для звільнення від сплати судового збору не наведено, - відповідне клопотання повторно розглядатися не може.

Твердження заявника про те, що у 2020 році вона вже сплачувала судовий збір у інших справах, що в сумі становить більше 5% її річного доходу - не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору за подання зазначеної апеляційної скарги, оскільки відповідно до вимог вказаних вище положень закону, при вирішенні питання про наявність підстав для звільнення особи від сплати судового збору оцінці підлягає саме розмір доходу платника за попередній календарний рік, яким є 2019 рік, а не сума понесених нею витрат при зверненні до суду протягом року.

З огляду на те, що заявником, як у встановлений в ухвалі строк, так і на даний час, зазначені недоліки апеляційної скарги не усунуто, - апеляційний суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття апеляційного провадження.

При цьому суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово вказував, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Отже, положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права особі на безкоштовні провадження у цивільних справах.

В рішеннях Європейського Суду з прав людини висловлена позиція, що держава вправі висувати свої вимоги щодо доступу до суду апеляційної інстанції (Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства), 13 липня 1995, Серії A № 316-B).

Рішення суду щодо виконання вимог закону не є перешкоджанням у доступі до правосуддя.

Згідно частини 2 статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

За наведених обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Гребінківського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2020 року необхідно вважати неподаною та повернути апелянту, роз`яснивши, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись ч. 3 ст.185, 356, 357, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Гребінківського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2020 року - визнати неподаною та повернути апелянту.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Бутенко С.Б.

Обідіна О.І.