Номер провадження: 22-ц/813/4172/21
Номер справи місцевого суду: 499/840/17
Головуючий у першій інстанції Погорєлов І. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2021 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним)- Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» в особі правонаступника АТ "Альфа - Банк",

відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідач за первісним позовом (третя особа за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі правонаступника АТ "Альфа - Банк" на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 18 грудня 2018 року у складі судді Погорєлова І.В.,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором в розмірі 41352,66 дол. США.

Позов обґрунтовано тим, що між Банком та ОСОБА_1 18.06.2008 укладено кредитний договір за умовами якого Банк надав грошові кошти в сумі 37000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, що випливають з основного договору, 18.06.2008 між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір поруки. Позичальник ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору. належним чином не виконав свої зобов`язання, в результаті чого станом на 30.08.2017 утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 25845,76 дол. США, за відсотками 11480,99 дол. США, пеня за несвоєчасне повернення кредиту 1347,80 дол. США, пеня за несвоєчасне повернення відсотків 2678,11 дол. США. Банк на виконання умов договорів направив позичальнику та поручителю вимогу про усунення порушень, але на дату подання позовної заяви повідомлення- вимога не виконана.

21.06.2018 Драган звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання поруки за договором поруки припиненою.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що порука ОСОБА_2 припинилась з 02.01.2015 після закінчення шестимісячного строку з дня настання строку виконання основного зобов`язання з 02.07.2014. Банк звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором в жовтні 2017 року, тобто з порушенням строку позовної давності.

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 18 грудня 2018 року в задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено. Припинено поруку за договором поруки №06-09/1421 від 18.06.2008 укладеним між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з рішенням суду, АТ «Укрсоцбанк» звернулося з апеляційною скаргою в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги Банку.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачі прийняли на себе всі зобов`язання, обумовлені оскаржуваним договором поруки, визнали їх та не оскаржували договір кредиту, вказаний договір не розірвано, не оскаржено положення окремих частин правочинів. Договір поруки укладено на забезпечення виконання договору кредиту, укладеного на строк до 17.06.2028, а пунктом 1.1. договору поруки передбачено дію цього договору до повного виконання божником чи поручителем зобов`язань за кредитним договором. Позичальник і поручитель узяли на себе зобов`язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 06.2028 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів. Отже, сторони встановили не лише строк дії договору, а й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього Кодексу) повинні застосовуватись і до поручителя. Таким чином, в разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначене періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Строк позовної давності взагалі не може бути застосований так як не було змін до кредитного договору. Посилання на п.4.5. Кредитного договору щодо визначення моменту початку перебігу строку позовної давності, починаючи з 61 календарного дня невиконання (належного виконання) є некоректним, так як п.4.5. договору, дійсно, передбачає, що у випадку прострочення більш ніж на 60 днів позичальник зобов`язаний повернути всю суму боргу, але при цьому у нього такий обов`язок був і раніше. Даний пункт не можна розцінювати як зміну строку виконання договору, оскільки усі зміни до договору можуть бути внесені, виключно, у письмовій формі - п.7.1.кредитного договору. Оскільки жодних додаткових угод про зміну строку користування кредитом між сторонами не укладалося, строк користування кредитом та строк виконання обов`язку в повному обсязі не змінився - 17.06.2028.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача та ОСОБА_1 , дослідивши доводи наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Матеріали справи свідчать, що 18.06.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк") та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №2008/695-Ф03.7/51, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 37000,00 дол. США, зі сплатою 13,00 % річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених в Додатку №2 до цього договору, що є невід`ємною частиною на умовах, визначених цим Договором. Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне подорожчання кредиту наведено в Додатку №1 до цього Договору, що є невід`ємною частиною.

Погашення кредиту буде здійснюватися в наступному порядку до 10 числа кожного місяця, починаючи з липня 2008 року (останній платіж у червні 2028 року) та з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 17.06.2028 (включно), на умовах, визначених цим Договором (п.п. 1.1.1 договору).

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, а також прострочення строків повернення кредиту, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Згідно з п. 4.5 договору кредиту у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених п. п. 3.3.7,3.3.8 цього договору, протягом більше, ніж 90 (дев`яносто) календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

18.06.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк"), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір поруки №06-09/1421.

Відповідно до п. 1.1 договору поруки поручитель зобов`язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником його обов`язків, що випливають з укладених між позичальником та кредитором договору кредиту №2008/695-Ф03.7/51 від 18.06.2008, зокрема обов`язків щодо повернення кредиту, виплати процентів за кредитом, комісій, неустойки (штрафів та пені) в розмірі та на умовах, визначених договором кредиту, а також відшкодування витрат кредитора, пов`язаних з пред`явленням вимог і отриманням виконання за договором кредиту та збитків кредитора, завданих порушенням позичальником своїх обов`язків за договором кредиту в порядку черговості, встановленої договорами кредиту, що підтверджується договором поруки.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 37 000,00 дол. США., проте відповідачі належним чином не виконали умови договору.

Відповідно до наданого Банком розрахунку заборгованості за договором кредиту станом на 30.08.2017 року наявна заборгованість 25845,76 дол. США, за відсотками 11480,99 дол. США, пеня за несвоєчасне повернення кредиту 1347,80 дол. США, пеня за несвоєчасне повернення відсотків 2678,11 дол. США, що підтверджується розрахунком.

13.10.2017 ПАТ "Укрсоцбанк" направило ОСОБА_1 та поручителю ОСОБА_2 вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов`язаних із ним платежів (т. 1 а. с. 17).

21.06.2018 ОСОБА_1 до суду першої інстанції направив відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості, в якому було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 261 ЦК України за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо пропуску Банком трирічного строку позовної давності за вимогою до боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Як зазначено вище сторони кредитного договору обумовили, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених п. п. 3.3.7,3.3.8 цього договору, протягом більше, ніж 90 (дев`яносто) календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню) ( п. 4.5 договору кредиту).

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що, оскільки строк виконання основного зобов`язання, відповідно до умов Договору кредиту було змінено, проте банк звернувся до суду з позовом до боржника лише 30.10.2017, то ним пропущено строк позовної давності за вимогою до боржника про стягнення заборгованості за договором кредиту, оскільки відповідач ОСОБА_1 заявив клопотання про застосування строку позовної давності.

При цьому, визначаючи початок перебігу позовної давності, суд вірно виходив з того, що строк користування кредитом, відповідно до пункту 4.5 цього договору, вважається таким, що сплив, через 90 днів після нездійснення ОСОБА_1 щомісячного платежу на повернення кредитних коштів, тобто 02.06.2014, та саме з цього моменту у позивача виникало право на позов, тобто можливість реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Банк, з 02.06.2014 мав можливість звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за Договором кредиту, проте звернувся до суду з даним позовом 30.10.2017, тобто зі спливом строку позовної давності, про застосування якої заявив відповідач ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що строк позовної давності починається з моменту закінчення строку дії Договору кредиту є некоректними, спростовуються матеріалами справи, зокрема умовами, зазначеними у наведеному вище пункті 4.5. Договору кредиту, підписаними кредитором та позичальником про те, що строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 90 календарних днів після невиконання або неналежного виконання позичальником своїх обов`язків щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Необґрунтованими є і доводи апеляційної скарги, про те, що судом безпідставно не прийнято до уваги платіж від 20.01.2015 в розмірі 12 дол. США, сплачений відповідачем в рахунок погашення відсотків за користування кредитними коштами, оскільки ордер банку (т.2, а.с. 123), на який посилається позивач, є розрахунковим документом, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій, отже, не доводить, що саме ОСОБА_1 було внесено вказаний платіж.

Крім того, з доданих позивачем у електронному вигляді банківських виписок по особовому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що ним останнє погашення відсотків за кредитом було здійснено 12.05.2014 у розмірі 0,89 центів, 20.01.2015 будь-яких платежів в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 не здійснювалося.

Також, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що кредитором були своєчасно пред"явлені вимоги до поручителя ОСОБА_2 , відтак відносини поруки припинені.

Щодо зустрічного позову про визнання поруки припиненою.

З огляду на характер спірних правовідносин за загальним правилом поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, тому питання про припинення поруки безпосередньо стосується цивільних прав і обов`язків поручителя за кредитним договором.

Тоді як суд на вказане уваги не звернув, неповно з`ясував обставини справи, не визначився з колом учасників справи, ухвалив рішення за участю поручителя ОСОБА_2 , яка залучена у якості третьої особи. При цьому, право вимоги щодо поруки належить не ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 .

Виходячи з наведеного, позов ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою не підлягає задоволенню.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржене рішення скасувати в частині вимог позову ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» в особі правонаступника АТ «Альфа - Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим та ухвалити нове, яким у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» в особі правонаступника АТ «Альфа - Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим відмовити. В частині вимог ПАТ «Укрсоцбанк» в особі правонаступника АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, рішення суду слід залишити без змін

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - в особі правонаступника АТ «Альфа - Банк» задовольнити частково.

Рішення Іванівського районного суду Одеської області від 18 грудня 2018 року скасувати в частині вимог позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі правонаступника АТ «Альфа - Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, ухвалити нове.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі правонаступника АТ «Альфа - Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим відмовити.

В частині вимог позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі правонаступника АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 20.01.2022.

Г оловуючий:

Судді: