Харківський районний суд Харківської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року смт. Покотилівка

Справа № 635/5/21

Провадження № 2 /635/1625/2021

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Карасави І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Панаса О.С.,

позивача- ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

05 січня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В позовній заяві просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 в ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01 січня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу в період з липня 2018 року. З серпня 2017 року по березень 2019 року позивач та відповідач проживали однією сім`єю. ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народилась дитина ОСОБА_4 . При реєстрації народження дитини відомості про батька дитини були вказані на підставі частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Посилається, що спочатку відповідач визнавав дитину та добровільно надавав незначну допомогу, наприкінці 2019 року стосунки між сторонами погіршились та відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, у зв`язку з чим позивач була вимушена звернутись до суду з позовом про встановлення батьківства. Згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 20 листопада 2020 року по справі №635/2221/20 встановлено, що батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач до теперішнього часу будь-яких дій щодо утримання дитини не здійснив.

Відповідач скористався своїм правом на подання до суду відзиву, в якому зазначив, що у шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з позивачем по справі не перебував, між позивачем та відповідачем відбувались лише періодичні зустрічі 2-3 рази на тиждень. Іноді сторони сварились, тому були періоди коли вони не бачились протягом місяця і більше. Про народження дитини відповідач дізнався не від позивача, а від сторонніх людей. Задовго до народження дитини сторони посварились, тому відповідач навіть не знав, коли позивач збиралась народжувати. Як тільки відповідач дізнався про народження дитини то почав надавати кошти на його утримання та робити подарунки, також відповідач зазначає, що купував дитині памперси, фрукти, дитячі суміші для харчування та одяг. На День народження відповідач подарував сину дитячий електричний автомобіль, нові металеві санки та 100 доларів США. Також відповідач зазначає, що як тільки він отримував заробітну плату то одразу надавав позивачу гроші на утримання дитини. У 2020-2021 році відповідачем були сплачені через Укрпошту на утримання дитини гроші, загальною сумою 8 000,00 гривень.

Позивач скористалась своїм правом на подання відповіді на відзив, у якій зазначила, що у відзиві зазначена неправдива інформація, а саме: відповідач дарував дитині подарунок лише один раз, і не 100 доларів США, а 1 000,00 гривень і старий дитячий автомобіль, також позивач зазначає, що одяг відповідачем для дитини було куплено всього два рази. Зараз позивач матеріально розраховує лише сама на себе, відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Знаходячись у декретній відпустці позивач отримувала 860,00 гривень на місяць соціальної допомоги, тому була вимушена перервати декретну відпустку і працювати у неповний робочий день, щоб утримувати малолітню дитину, якій на той період час виповнилось лише рік. Позивач вважає, що відповідач, для того, щоб ухилятись від матеріальної допомоги, вигадав, що син може бути не його. Після чого батьківство було встановлено у судовому порядку і лише після висновку молекулярно-генетичної експертизи відповідач почав пересилати кошти через Укрпошту.

Рух справи

05 січня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 січня 2021 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду, відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовну заяву.

17 лютого 2021 року на адресу Харківського районного суду Харківської області надійшов відзив відповідача по справі, який було подано у встановлений ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 січня 2021 року п`ятнадцятиденний строк.

10 березня 2021 року через канцелярію Харківського районного суду Харківської області позивачем була подана відповідь на відзив, що не порушує строк надання відповіді на відзив, встановлений ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 січня 2021 року.

Будь-яких інших заяв та клопотань в ході проведення судового розгляду від сторін не надходило.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

З свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , відповідно до якого мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_5 (а.с.6).

Згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 20 листопада 2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнано батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внесено зміни до актового запису №149 від 02 серпня 2018 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , складеного Виконавчим комітетом Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області, вказано в графі батько « ОСОБА_2 громадянин України»(а.с.8).

З довідки про реєстрацію місця проживання особи(а.с.7) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до фіскального чеку від 17.10.2020 (а.с.38) судом встановлено, що грошові кошти у розмірі 2 000,00 гривень були надіслані через АТ «УКРПОШТА» на ім`я Гуліус з призначенням платежу «аліменти»;

Відповідно до фіскального чеку від 17.11.2020 (а.с.39) судом встановлено, що грошові кошти у розмірі 2 000,00 гривень були надіслані через АТ «УКРПОШТА» на ім`я Гуліус з призначенням платежу «аліменти»;

Відповідно до фіскального чеку від 17.12.2020 (а.с.40) судом встановлено, що грошові кошти у розмірі 2 000,00 гривень були надіслані через АТ «УКРПОШТА» на ім`я Гуліус з призначенням платежу «аліменти»;

Відповідно до фіскального чеку від 18.01.2021 (а.с.41) судом встановлено, що грошові кошти у розмірі 2 000,00 гривень були надіслані через АТ «УКРПОШТА» на ім`я Гуліус з призначенням платежу «аліменти»;

Статтею 180 Сімейного кодексу України(далі СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 12 вищезгаданого закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України.

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За змістом статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до вимог частини 1 статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці від доходу.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме в частині від доходу.

Частинами 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами в ході судового розгляду справи, дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Зазначені обставини були підтверджені відповідачем під час судового розгляду.

З пояснень позивача, наданих в судовому засіданні судом встановлено, що позивач офіційно працевлаштована, працює неповний робочий день, середній дохід становить від 4 000,00 до 6 000,00 гривень на місяць. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач в судовому засіданні підтвердила, що відповідач починаючи з жовтня 2020 року, тобто після того, як рішенням суду було встановлено його батьківство сплачував кошти в добровільному порядку на утримання дитини щомісячно у розмірі 2 000,00 гривень. Загальна сумі сплачена відповідачем коштів становить 10 000,00 гривень.

Відповідно до пояснень відповідача, які надані в судовому засіданні вбачається, що відповідач офіційно не працевлаштований, не має стабільного доходу, працює не офіційно на СТО. Середній місячний дохід зі слів відповідача становить від 4 000,00 до 7 000,00 гривень. Позивач пояснив, що він добровільно сплачує з жовтня 2020 року аліменти на утримання спільної дитини ОСОБА_4 у розмірі 2 000,00 гривень щомісячно. Загальну суму було сплачено на користь позивача з призначенням платежу «аліменти» починаючи з жовтня 2020 року на загальну сумі 10 000,00 гривень, що підтвердив позивач.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що на його утриманні є інші неповнолітні діти та непрацездатні члени сім`ї. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи всі вищевикладені обставини, а також рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову до суду, а саме з 05 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно частини 2 статті 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Відповідних доказів, зазначених в частині 2 статті 191 СК України позивачем суду надано не було, а також у судовому засіданні судом було встановлено, що відповідачем добровільно сплачено на користь позивача 10 000,00 гривень до звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів, що спростовує факт ухиляння останнього від їх сплати.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач не довів у суді що вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

На підставі викладеного, суд стягує з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини у вищевказаному розмірі, починаючи із дня пред`явлення позову до суду, а саме з 05 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного і керуючись статтями 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 05 січня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень на користь держави.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_3 .

Повне рішення складено 12 березня 2021 року.

Суддя: І.О. Карасава