ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7817/20 Номер провадження 22-ц/814/250/21Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л.І. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Абрамова П.С., Пилипчук Л.І.,

секретар: Зеленська О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант»

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «СК «Мега-Гарант» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 06 жовтня 2019 року в м. Полтаві на перехресті вул. Європейська та вул. Небесної Сотні сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «AudiA4», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «BАЗ-2114», д.р.н. НОМЕР_2 , який належить йому, ОСОБА_1 , на праві власності, під керуванням ОСОБА_3 .

Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди вищезазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно Звіту про оцінку майна №А11/01 від 21 листо-пада 2019 року, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 ,ринкова вартість досліджуваного КТЗ на дату ДТП складала 77 674 грн. (без ПДВ); вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу КТЗ складає 97 491 грн. (без ПДВ). Отже, у даному випадку витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Беручи до уваги висновки вищезазначеного автотоварознавчого дослідження та роз`яснення, наведені в п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підви-щеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4, розмір завданої шкоди складає 77 674 грн.

Дана подія сталася внаслідок неправомірних дій водія транспортного засобу «AudiA4», д.р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , що встановлено постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 28 жовтня 2019 року у справі №554/9168/19.

Отже, відповідальною особою за заподіяння йому майнової шкоди є водій транспортного засобу «AudiA4», д.р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 .

На момент настання пригоди вказаний транспортний засіб був забезпечений в АТ «СК «Мега-Гарант» за полісом №АО/4185823 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

03 грудня 2019 року він письмово звернувся до АТ «СК «Мега-Гарант» із заявою про страхове відшкодування, яка зареєстрована 05грудня 2019 року. До вказаної заяви ним додані документи, необхідні для належного розгляду вищезазначеного питання, та наданий представникові цього Страховика пошкоджений транспортний засіб «BАЗ-2114», д.р.н. НОМЕР_2 , для проведення технічного огляду з метою визначення розміру запо-діяного матеріального збитку. За висновком про вартість майна №А11/01 від 21 листо-пада 2019 року утилізаційна вартість транспортного засобу «BАЗ-2114», д.р.н. НОМЕР_2 , визначена у розмірі 34 251 грн. без ПДВ.

Вважає, що згідно положень п. 30.2 ст. 30 Закону України №1961-ІV розмір страхового відшкодування має бути визначений у розмірі 43 423 грн. з розрахунку: 77 674 грн. 34 251 грн. = 43 423 грн.

На пропозицію Страховика відшкодувати матеріальний збиток у розмірі 40 000 грн. він відмовився. Після цього АТ «СК «Мега-Гарант» надіслало йому листа, яким повідом-лялося про прийняття рішення про відмову йому у здійсненні страхової виплати з тих підстав, що користування транспортним засобом «AUDI A4», д.р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 в момент ДТП 06 жовтня 2019 було неправомірним. В розумінні п. 1.4 Закону така особа не може вважатися такою, відповідальність якої застрахована.

Не погоджуючись з таким рішенням, він звернувся до МТСБУ, яке роз`яснило йому право вирішення спору у судовому порядку.

З наведених підстав просив стягнути на його користь 50 799 грн. 54 коп., з яких: 43 423 грн. страхового відшкодування, 5 861 грн. 50 коп. пені за весь час прострочення виплати суми страхового відшкодування, 911 грн. 88 коп. у рахунок відшкодування інфляційних збитків, 603 грн. 16 коп. у рахунок 3 % річних.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2020 року провадження у справі в частині стягнення страхового відшкодування у розмірі 40 000 грн. закрито, у зв`язку із відмовою від позову.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 3 423 грн., пеню за весь час прострочення виплати суми страхового відшкодування у сумі 5 861 грн. 50 коп., інфляційні втрати у сумі 911 грн. 88 коп., 3 % річних у сумі 603 грн. 16 коп., а всього 10 799 грн. 54 коп., а також судові витрати у вигляді судового збору у сумі 840 грн. 80 коп., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Гарант» оскаржило його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило скасувати оскаржуване ним судове рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

На апеляційну скаргу АТ «СК «Мега-Гарант» свій відзив подав представник позивача адвокат Репало Д.О., в якому, спростовуючи доводи апелянта, просив відмовити АТ «СК «Мега-Гарант» у задоволенні апеляційної скарги, рішення Октябрсь-кого районного суду м. Полтави від 18 листопада 2020 року залишити без змін. Стягнути з АТ «СК «Мега-Гарант» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що 06 жо-втня 2019 року в м. Полтаві на перехресті вул. Європейська та вул. Небесної Сотні сталася дорожньо-траспортна пригода за участю автомобіля «AudiA4», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «BАЗ-2114», д.р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на праві власності, під керуванням ОСОБА_3 .

Зазначені обставини підтверджуються постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 28 жовтня 2019 року та в силу ст. 82 ЦПК України не потребують доказування.

Факт належності автомобіля «BАЗ-2114», д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_1 підтверд-жується Договором купівлі-продажу транспортного засобу №6448/19/003187 від 29 серпня 2019 року, Актом приймання-передачі від 29 серпня 2019 року №3187, свідоцтвом про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 від 05 вересня 2012 /а.с. 17-19/.

Внаслідок цієї дорожньо-траспортної пригоди вищезазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно Звіту про оцінку майна №А11/01 від 21 листопада 2019 року, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 ,ринкова вартість досліджуваного КТЗ на дату ДТП складала 77 674 грн. (без ПДВ); вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу КТЗ складає 97 491 грн. (без ПДВ).

Отже, у даному випадку витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до роз`ясень, наведених в п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізо-ваного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження».

Таким чином, розмір завданої шкоди складає 77 674 грн.

Дана подія сталася внаслідок неправомірних дій водія транспортного засобу «Audi A4», д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , що встановлено постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 28 жовтня 2019 року у справі № 554/9168/19 /а.с. 57/.

Таким чином, відповідальною особою за заподіяння йому майнової шкоди є водій транспортного засобу «AudiA4», д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 .

Судом також встановлено, що на момент настання пригоди вказаний транспортний засіб був забезпечений в АТ «СК «Мега-Гарант» за полісом №АО/4185823 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засо-бів /а.с. 22/.

Відповідно до положень пунктів 72, 73, 74 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідаль-ності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Звідси, правильним є висновок районного суду про те, що позивач має право на одержання від Страховика страхового відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням належного транспортного засобу «BАЗ-2114», д.р.н. НОМЕР_2 .

Судом також встановлено, що 03 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «СК «Мега-Гарант» із заявою про страхове відшкодування,яка зареєстрована 05грудня 2019 року.

На пропозицію Страховика відшкодувати матеріальний збиток у розмірі 40 000 грн. він відмовився. Після цього АТ «СК «Мега-Гарант» надіслало йому листа, яким повідом-лялося про прийняття рішення про відмову йому у здійсненні страхової виплати з тих підстав, що користування транспортним засобом «AUDI A4», д.р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 в момент ДТП 06 жовтня 2019 було неправомірним. В розумінні п. 1.4 Закону така особа не може вважатися такою, відповідальність якої застрахована.

АТ «СК «Мега-Гарант» запропоновано ОСОБА_1 узгодити суму заподіяного матеріального збитку у розмірі 40 000 грн. без ПДВ (а.с. 59).

Разом з тим, 23 січня 2020 року відповідачем було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування №23.01/1, яке, в свою чергу, 07 жовтня 2020 року було скасовано та прийнято нове рішення про здійснення виплати страхового відшкодування у сумі 38 000 грн., що підтверджується Страховим актом №1112/2020-ГО від 07 жовтня 2020 року /а.с. 77/.

Згідно Звіту про оцінку майна №А 11/01 від 21 листопада 2019 року, виконаного 03 грудня 2019 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , утилізаційна вартість (вартість після ДТП) транспортного засобу «BАЗ-2114», д.р.н. НОМЕР_2 , визначена у розмірі 34 251 грн. без ПДВ /а.с. 23-56/.

З урахуванням встановлених обставин, вірним є висновок суду про те, що відповідно до положень п. 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV розмір страхового відшкодування має бути визначений у розмірі 43 423 грн. з розрахунку: 77 674 грн. (вартість транспортного засобу «BАЗ-2114», д.р.н. НОМЕР_2 до ДТП) 34251 грн. (вартість транспортного засобу «BАЗ-2114», д.р.н. НОМЕР_2 , після ДТП) = 43 423 грн.

Враховуючи, що відповідачем у виплаті погодженої суми страхового відшкодуван-ня 40 000 грн. 23 січня 2020 року було відмовлено, вірним є висновок суду про те, що відсутні підстави вважати цю суму погодженою.

Судом також встановлено, що позивач виплатив страхове відшкодування позивачу у розмірі 38 000 грн., що підтверджується Платіжним дорученням №7683 від 08 жовтня 2020 року, у зв`язку із цим та з підстав відмови позивача від стягнення франшизи, провадження по справі в цій частині закрито.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України Страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Пунктами 2, 3 частини першої статті 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкоду-вання) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застра-хованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

За нормами ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до положень п. 36.2 ст. 36 Закону України №1961-IV страховик зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Звідси вірним є висновок суду про те, що позовна вимога про стягнення страхового відшкодування, яке залишилася не сплаченим АТ«СК «Мега-Гарант», у розмірі 3 423 грн. підлягає задоволенню, оскільки обов`язок останнього сплатити страхове відшкодування у сумі 43 423 грн. повністю доведений зазначеними вище доказами.

Згідно вимог ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Грошова відповідальність страховика за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) передбачена також пунктом 3 ч. 1 ст. 20 Закону України від «Про страхування», згідно якого Страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передба-чений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до умов страхування, зокрема, вимог п. 36.5 ст. 36 вищевказаного Закону України, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регла-ментної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

За нормами ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Крім цього згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом».

Заяву про страхове відшкодування АТ СК «Мега-Гарант» позивачем подано 04 грудня 2019 року, отримано та зареєстровано за вх. № 05-12/17 від 05 грудня 2019 року.

Таким чином, правильним є висновок суду про те, що згідно положень п. 36.2 ст. 36 Закону України №1961-IV, АТ «СК «Мега-Гарант» зобов`язано було прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його не пізніше 04 березня 2020 року з розрахунку: 06 грудня 2019 року + 90 днів = 04 березня 2020 року. У такому разі прострочення Страховиком з виплати ОСОБА_1 43 423 грн. страхового відшкодування на дату пред`явлення цього позову 20 серпня 2020 складає 169 днів.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що розмір пені, який має бути сплачений АТ СК «Мега-Гарант» за 169 днів прострочення виплати 43 423 грн. страхового відшкодування, складає: 5 861,50 грн. з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Окрім цього, з урахуванням вищенаведених обставин та відповідно до роз`яснень, наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 21 постанови від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», правової позиції Верховного Суду України, викладених у постанові від 18 травня 2016 року у справі № 6-474цс16 та постанови від 21 грудня 2016 року у справі №6-1003цс16, АТ «СК «Мега Гарант» підлягають до сплати ОСОБА_1 інфляційні збитки за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Розмір інфляційних збитків судом вірно визначений, виходячи із загальної суми простроченого страхового відшкодування з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у даному випадку, який складає 911,88 грн.

Сума 3% річних від простроченої суми страхового відшкодування (43 423,00 грн.) за весь час прострочення (169 днів) складає 603,16 грн. з розрахунку: 43 423,00 грн. х 3 х 169 днів : 365 днів : 100 = 603,16 грн.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач відповідно до норм ч. 2 ст. 625 ЦК України має сплатити позивачу інфляційні втрати за весь час прострочення у сумі 911,88 грн. та 3% річних від простроченої суми страхового відшкодування у сумі 603,16 грн., обґрунтовано задовольнивши позовні вимоги і в частині стягнення з відповідача на користь позивача 5 861 грн. 50 коп. пені за весь час прострочення виплати суми страхового відшкодування, 911 грн. 88 коп. у рахунок відшкодування інфляційних збитків, 603 грн. 16 коп. у рахунок 3 % річних.

Також з урахуванням норм ст. 141 ЦПК України, судом правомірно вирішено питання про стягнення судових витрат.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків районного суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням вимог закону, а тому підстав для його скасування, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Абрамов П.С.

Пилипчук Л.І.