Справа № 266/704/21
Провадження № 2/266/455/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Шишилін О.Г. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини. В позовній заяві вказала, що з 30.06.2018 р. перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає разом з позивачкою окремо від відповідача. Останній ухиляється від утримання її, добровільно матеріальної допомоги не надає. На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі ј частки всіх видів заробітку, з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років.
Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалу суду від 09.02.2021р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу направлено за визначеною адресою та визначено строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 15).
Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнав, вказуючи на те, що відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України дружина має право на утримання за умов, що чоловік може надавати її. Але він не має такої можливості оскільки вже сплачує аліменти на утримання малолітнього сина аліменти в розмірі ј частки доходу на підставі судового наказу. Його середній заробіток становить 16960,31 грн. після утримання аліментів в розмірі 4240,08 грн. йому залишається 12720,23 грн. На даний час він з цієї заробітної плати має сплачувати оренду житла в розмірі 4700 грн., комунальні послуги приблизно 3000 грн., а також зобов`язання за кредитним договором щомісячно 527 грн. Відтак у разі стягнення з нього аліментів на утримання дружини в розмірі ј частки в нього взагалі не залишиться грошей для харчування, купівлю одягу тощо. Позивач на даний час отримує соціальну допомогу на дитину, до того ж мешкає у власному житлі відмінно від нього.
Позивач відповідь на відзив подала, в якому вказала, що проти доводів, які викладені відповідачем у відзиві заперечує. Вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Відповідач працює, проходити військову службу в в/ч НОМЕР_1 на посаді начальника відділення інспекторів прикордонної служби міста Маріуполя, має середній заробіток в розмірі 16960,31 грн. інших утриманців не має, тобто матеріально забезпечений. Натомість її єдиним джерелом засобів для проживання є щомісячна допомога при народженні дитини у розмірі 860 грн. Щодо оренди житла то відповідач має право на компенсацію у відповідності до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанови КМУ від 26.06.2013 р. №450 «Про розмір і порядок виплати військовослужбовцям Збройних сил…за піднайом (найом) ними житлових приміщень». Крім того наявність договору оренди від 18.02.2021 р. не є під підставним доказом сплати оскільки відповідачем не надано доказів такої сплати.
Також не надано відповідачем доказів на підтвердження сплати комунальних послуг. Наявність спільного майна подружжя та його поділ не стосується спору про стягнення аліментів. Просила позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач подав письмову заяву в якій позов визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів в розмір 1/8 частки його доходів.
Відповідно до ч.1, 3 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.
Суд, дослідивши докази, дійшов висновку про таке.
Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що від шлюбу вони мають малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво серії НОМЕР_2 , актовий запис №27 (а.с.7).
Згідно інформації центру надання адміністративних послуг від 10.12.2020 р. №19-13-01-3036 та від 30.12.2020 №01-1301-3640, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований разом із позивачем ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ( а.с. 5,8).
З довідки №08-21/175 від 05.02.2021 р. виданої виконкомом Вінницької міської ради, ОСОБА_1 фактично мешкає із малолітнім сином ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с.9).
Згідно витягу з наказу начальника 27 прикордонного загону ДПС України від 19.02.2020 р. №78-ос ОСОБА_1 з 16.02.2020 р. по 27.11.2022 р. знаходиться у відпустці по догляду за дитиною віком до 3 років (а.с.10).
З довідки виданої Донецьким прикордонним загоном Східного регіонального управління Прикордонної служби України 15.02.2021 р. №128, ОСОБА_2 який проходить службу в військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника відділення інспекторів прикордонної служби за листопад 2020-січень 2021 р. нарахована сума доходу в розмірі 50880,92 грн., а саме у листопаді 2020 р. -15801,40 грн., у грудні 2020 р. -18379,60 грн., у січня 2021 р. -16699,92 грн. (а.с. 20).
Судовим наказом Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.02.2021 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.02.2021 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с.21).
Згідно ч.2 ст.. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х років.
Згідно ч.4 ст.. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначені ст. 181 СК України та визначаються за домовленістю між батьками, або у разі ухилення за рішенням суду.
Судом встановлено, що аліменти на утримання сина відповідач повинен сплачувати за судовим наказом з 09.09.2021 р.
Відповідно до ч.2. ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Судом встановлено, що прожитковий мінімум у 2021 р. для дитини віком до 6 років до 30.06.2021 р. становить 1921 грн., відповідно 50 відсотків прожиткового мінімуму який є гарантованим для аліментів та не може бути меншим становить на сина ОСОБА_4 2019 року народження 960,50 грн.
З відзиву відповідача вбачається, що його середній заробіток становить 16960,31 грн., що також підтверджено довідкою. З грошового забезпечення відповідача повинні відраховуватись аліменти за судовим наказом Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.02.2021 р. на утримання сина що становить у грошовому еквіваленті 4240,08 грн., що є більшою за суму ( мінімальних аліментів) визначених ст. 182 СК України. З відрахуванням суми аліментів у розмірі 4240,08 грн., залишок грошового забезпечення відповідача становить 12720,23 грн., що значно перевищує прожитковий мінімум на працездатну особу встановлений у 2021 р. який становить 2270 грн.
За таких підстав, суд приходить до висновку, що з урахуванням сплачуваних аліментів на утримання дитини у нього є можливість надавати матеріальну допомогу непрацездатній дружині у відповідності до вимог ст. 84 СК України, оскільки залишок його заробітку значно перевищує мінімальний прожитковий мінімум для працездатної особи.
Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Так судом встановлено, що у відповідачем дійсно 18.02.2021 р. укладено договір оренди квартири на 3 місяці, вартість якої становить 4700 щомісяця.
Статтею 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, зокрема і виплата грошової компенсації за піднайом (найом) жилого приміщення.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем, проходить військову службу у випадку передбаченому законодавством він має право на грошову компенсацію за найом житлового приміщення.
Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо відсутності можливості надавати матеріальну допомогу дружині, оскільки він вимушений самостійно сплачувати платежі по кредитному договору укладеного між ним та АТ «ОТП Банк» 23.12.2020 р. на придбання товарів для потреб сім`ї щомісяця 527 грн.
На думку суду, наявність кредитних зобов`язань позивача перед третіми особами, в даному випадку, не повинні впливати на обов`язок позивача щодо утримання дружини з якою проживає їх спільна дитина. Відповідач укладаючи договір оренди та споживчий кредитний договір, повинен був усвідомлювати про наявність в нього обов`язку щодо утримання малолітньої дитини та дружини яка з 16.02.2020 р. перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Отже доводи відповідача, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу дружині суд вважає не доведеним.
Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.
Враховуючи те, що відповідач має працездатний вік, офіційно працює, зобов`язаний як батько утримувати жінку з якою проживає їх дитина, та має можливість надати таке утримання, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та наявність законних підстав для їх часткового задоволення, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05.02.2021 року і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.
Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, відповідач відповідно до п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору, на підставі ч. 6 ст.. 141 ЦПК України судові витрати в розмірі 908 гривень компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ.
Керуючись ст.ст. 13,81,141, 229, 265,268 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Хмельницький, (іпн НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (іпн НОМЕР_4 ) аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05.02.2021 року і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.
Судовий збір в розмірі 908 гривень 00 коп. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Шишилін О. Г.