№ 336/408/18
пр. № 2/336/25/2021
РІШЕННЯ
Іменем України
18 лютого 2021 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І.

при секретарі Скибі О.Б.

за участі представника позивача та відповідача адвоката Ярошенка О.О., позивача та відповідача ОСОБА_1 , представника позивача та відповідача адвоката Піскарьова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою власністю,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 , вказавши, що сторони перебували у шлюбі з 12.11.2011 року. Під час шлюбу сторони придбали автомобіль Форд Фокус, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , однак, в подальшому ОСОБА_1 без згоди ОСОБА_2 вказаний автомобіль продав. Позивач, посилаючись, що автомобіль був придбаний у шлюбі та є спільною власністю подружжя, просила стягнути з відповідача Ѕ частку вартості автомобілю в сумі 103845,50 гривень.

11.01.2020 року ОСОБА_1 у свою чергу звернувся із позовом до ОСОБА_2 , вказуючи, що автомобіль ОСОБА_3 був придбаний ним за свої особисті кошти, тому немає підстав вважати зазначене майно спільним майном подружжя, а відтак просив визнати за ОСОБА_1 право особистої власності на грошові кошти, отримані від продажу автомобілю Форд Фокус, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 26.01.2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 було залишено без руху.

Ухвалою суду від 19.02.2018 року провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 12.04.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд.

Ухвалою суду від 10.07.2018 року провадження у справі було зупинено до розгляду судом цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю.

Ухвалою суду від 07.04.2020 року провадження у справі було поновлено.

Ухвалою суду від 07.04.2020 року провадження у справі було зупинено до розгляду судом цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 05.06.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу суду від 07.04.2020 року задоволено, ухвалу суду від 07.04.2020 року скасовано.

11.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю.

Ухвалою суду від 15.01.2020 року позовну заяву ОСОБА_4 залишено без руху.

17.02.2020 року ОСОБА_1 подав уточнену позовну заяву.

Ухвалою суду від 26.03.2020 року відкрите провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

У серпні 2020 року представником відповідача ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 17.08.2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , передано у провадження судді Дацюк О.І. на вирішення питання про об`єднання в одне провадження цієї справи із цивільної справою за позовом ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 05.10.2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 було прийнято до свого провадження, закрите підготовче провадження у справі, об`єднано в одне провадження цивільні справи за позовом ОСОБА_2 та цивільну справу за позовом ОСОБА_1 .

В ході судового розгляду судом, окрім вищевказаного, розглядались клопотання учасників про долучення доказів, допит свідків, тощо.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник позовні вимоги підтримали, вказавши, що автомобіль Форд Фокус був придбаний сторонами під час перебування у шлюбі за спільні кошти, тож є спільним майном подружжя, проданий ОСОБА_1 без згоди ОСОБА_2 своєму другу ОСОБА_5 за заниженою вартістю, у зв`язку з чим просили стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 половину його вартості у відповідності до висновку суб`єкта оціночної діяльності.

ОСОБА_1 та його представник вказували, що автомобіль Форду Фокус є особистою приватною власністю ОСОБА_1 , адже ОСОБА_1 для його придбання використовував грошові кошти, отримані ним від продажу автомобілю Шкода Фабиа, яка у свою чергу була придбана у 2013 році за кошти, отримані від продажу автомобілю Ланос у 2011 році, що був придбаний ОСОБА_1 до укладення шлюбу, а також за грошові кошти, отримані ОСОБА_1 у дар від своєї матері ОСОБА_2 . Також ОСОБА_1 вказував, що на момент укладення шлюбу із ОСОБА_2 він мав власні заощадження на депозитному рахунку та на зарплатній картці.

За клопотанням учасників судом допитані свідки.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що є матір`ю ОСОБА_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримували стосунки з 2010 року, а потім одружились. Донька подружжя народжилась із застосуванням методів ЕКО. У грудні 2011 року свідок на честь дня народження сина подарувала останньому 25000 гривень, що було оформлено відповідним договором дарування. Договір дарування оформлювали, оскільки син працював військовослужбовцем та саме тоді запроваджували декларування доходів.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що з 2016 по 2018 роки працював у військовій частині разом із ОСОБА_2 . Коли між подружжям виникли суперечки, ОСОБА_2 показала свідку оголошення на сайті про продаж автомобілю Форд Фокус, який був придбаний сторонами під час перебування у шлюбі. На прохання ОСОБА_2 свідок зателефонував за номером телефону, зазначеним в оголошенні, та розпитував про автомобіль, у свою чергу ОСОБА_8 повідомила, що чоловік, що представився продавцем автомобілю, є її чоловіком ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_9 суд сповістила, що є рідною сестрою ОСОБА_2 .. Їй відомо, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 почали зустрічатись у 2008 році, а одружились у 2011 році, у 2012 році у них народилась донька за допомогою застосуванням засобів ЕКО. Спочатку у подружжя ОСОБА_10 був автомобіль ОСОБА_11 , який був проданий перед застосування ЕКО ОСОБА_5 , потім вони придбали Шкоду ОСОБА_12 , а потім ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що є другом ОСОБА_1 . У ОСОБА_1 був автомобіль Ланос, який останній продав у 2013 році ОСОБА_5 , а потім придбав автомобіль Шкода Фабиа, а згодом ОСОБА_3 , який у 2017 році продав ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_5 повідомив, що є другом ОСОБА_1 з 2003 року. Десь у 2008 році ОСОБА_1 купив автомобіль ВАЗ 2109, а у 2010 році автомобіль Ланос, яким також користувався і свідок на підставі довіреності.. Приблизно у 2013 році ОСОБА_5 купив у ОСОБА_1 автомобіль Ланос, але право власності на автомобіль переоформлено не було. У 2009 році ОСОБА_1 познайомився із ОСОБА_2 та вони почали зустрічатись. Після продажу Ланоса ОСОБА_4 придбав автомобіль Шкода Фабиа, а потім автомобіль Форд Фокус. Автомобіль Форду Фокус Животенко А.А. продав ОСОБА_5 , який у свою чергу продав його сторонній особі десь у 2018 році приблизно за 6000 доларів.

Також в ході судового розгляду справи судом досліджувались письмові докази, з яких встановлено наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 12.11.2011 року, який був розірваний рішенням суду від 19.04.2018 року, яке набрало законно сили 22.05.2018 року.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру в Запорізькій області (а.с. 63-65) ОСОБА_1 належали: з 14.04.2011 року автомобіль Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який останній продав 30.09.2015 року; з 14.08.2013 року - автомобіль Skoda Fabia, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який ОСОБА_1 продав 15.05.2015 року, та з 21.07.2015 року автомобіль Ford Focus 1.6, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який ОСОБА_1 продав 13.05.2017 року.

Відповідно до договору дарування грошових коштів від 12.12.2011 року ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_1 25000 гривень (а.с. 60).

Згідно із договором купівлі-продажу транспортного засобу від 13.05.2017 року ОСОБА_1 продав автомобіль Ford Focus 1.6, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 за 155368,44 гривень (а.с. 62).

ОСОБА_2 подала роздруківку з сайту auto.ria від 22.12.2017 року з текстом оголошення про продаж автомобілю Ford Focus 1.6, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за 6900 доларів США, де продавцем зазначено особу на ім`я ОСОБА_14 та зазначений номер телефону.

Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності від 26.12.2017 року станом на 22.12.2017 року ринкова вартість автомобілю Ford Focus 1.6, 2007 року випуску, складає 207691 гривня з ПДВ (а.с. 8).

Відповідно із довідкою судового експерта Булейка О.А. від 23.08.2020 року ціна продажу автомобілю Ford Focus об`ємом двигуна 1596 см.куб., 2007 року випуску, на 13.05.2017 року складає 174200 гривень. Ринкову вартість транспортного засобу можливо визначити після проведення дослідження автомобілю.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Як вказує ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтями 69, 70 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як вказує ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Оцінюючи надані сторонами докази в ракурсі заявлених сторонами вимог та доводів учасників, суд дійшов наступних висновків.

Автомобіль ОСОБА_3 був придбаний під час перебування сторін у шлюбі.

Достовірних, достатніх та належних доказів того, що для його придбання ОСОБА_1 були використані грошові кошти, які є його особистою власністю, суду не надано.

Так, позивач вказував, що автомобіль Ланос, який був придбаний до укладення шлюбу між сторонами, був придбаний за грошові кошти, отримані ОСОБА_1 від продажу автомобілю ВАЗ 2109, водночас будь-яких доказів на підтвердження цього суду надано не було, адже ОСОБА_1 не доведено, що він мав у власності автомобіль ВАЗ 2109 та продав його.

Автомобіль Ланос ОСОБА_1 придбав у квітні 2011 року, а продав у 2015 році, що вбачається з довідки сервісного центру щодо перереєстрації транспортного засобу. Продаж автомобілю Ланос у 2013 році, на чому наполягав ОСОБА_1 , не підтверджений документально, тож підстав вважати, що грошові кошти від продажу автомобілю Ланос були використані ОСОБА_1 для придбання автомобілю ОСОБА_15 у суду немає.

ОСОБА_16 у свою чергу був придбаний під час перебування сторін у шлюбі, тож грошові кошти, отримані від його продажу, також вважаються спільним майном подружжя, тож у разі їх використання для придбання автомобілю Форд Фокус, що сталось за два місяці після продажу автомобілю ОСОБА_15 , суд вважає, що автомобіль Форд Фокус придбаний за кошти, що належали подружжю.

Будь-яких належних доказів того, що для придбання автомобілю Форд Фокус Жвиотенком А.А. були використані його особисті заощадження або грошові кошти, отримані у дар від матері, суду надано не було, тож виходячи з презумпції того, що будь-яке майно, придбане під час перебування у шлюбі є спільним майном подружжя, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення позову ОСОБА_4 немає.

При вирішенні позову ОСОБА_2 суд виходить з того, що автомобіль Форд Фокус був придбаний сторонами під час перебування у шлюбі, є спільним майном подружжя, під час його продажу ОСОБА_1 не отримував згоду ОСОБА_2 на продаж автомобілю та не надав доказів того, що він передавав ОСОБА_2 частину грошових коштів від продажу автомобілю чи в інший спосіб компенсував його вартість, тож права ОСОБА_2 можуть бути захищені у спосіб, про який вона просила, а саме шляхом стягнення з ОСОБА_1 половини вартості вказаного автомобілю.

Визначаючи розмір грошової компенсації, суд виходить з того, що позивачем наданий висновок оцінювача щодо вартості автомобілю у 207691 гривню, який складений у грудні 2017 року, тож за часом є найбільш наближеним до часу продажу автомобілю Форд Фокус.

ОСОБА_1 не ініціювалось призначення автотоварознавчої експертизи для спростування доводів ОСОБА_2 щодо вартості автомобілю, а надана експертом довідка не є експертним висновком, а відображує лише ймовірну ціну подібного автомобілю станом на травень 2017 року.

Вартість автомобілю, зазначена у договорі купівлі-продажу від 13.05.2017 року встановлена сторонами договору на свій власний розсуд та, на переконання суду, є явно заниженою, адже як зазначив свідок ОСОБА_5 через рік після цього, а саме навесні 2018 року він продав автомобіль Форд Фокус приблизно за 6000 доларів, тобто за ціну, яка перевищує його вартість, зазначену у договорі від 13.05.2017 року.

Виходячи з вищенаведеного, суд вбачає підстави для задоволення позову ОСОБА_2 повністю та відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Також з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір, сплачений при зверненні до суду з позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 103845,50 гривень (сто три тисячі вісімсот сорок п`ять гривень 50 коп).

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою власністю залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1038,46 гривень (одна тисяча тридцять вісім гривень 46 коп).

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:
Позивач та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Позивач та відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.
Суддя О.І. Дацюк

Повне судове рішення складене 05 березня 2021 року