Справа № 127/3567/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"01" березня 2021 р. м. Благовіщенське

Ульяновський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Бондаренка А.А.,

секретар судового засідання - Хименко О.А.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього 5100 грн. 00 коп. боргу, 1836 грн. пені за договором позики та 1000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

На обґрунтування позову зазначив, що 28.01.2019 року відповідач позичив у нього гроші в сумі 5100 грн. 00 коп., які зобов`язався повернути у строк до 1 лютого 2019 року, про що надав позивачеві розписку. У вказаний у розписці строк відповідач зазначені кошти позивачеві не повернув і уникає зустрічі з позивачем. Згідно вказаної розписки відповідач зобов`язався у разі несвоєчасного повернення боргу сплатити позивачеві пеню у розмірі 3% від суми позики на місяць, що становить 1836 грн. 00 коп.

Також позивач зазначає, що порушенням строків повернення грошей відповідач спричинив йому моральну шкоду, яка полягає у хвилюваннях, що призвели до серцевих хвороб, і необхідність постійного відвідування лікаря та аптеки. Моральну шкоду позивач оцінив у 1000 грн. 00 коп., яку просить стягнути з відповідача.

Ухвалою від 25 серпня 2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.

Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.

З наявних у справі доказів суд встановив такі обставини та визначені такі правовідносини сторін, що з них випливають:

З дослідженого оригіналу розписки встановлено:

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникли правовідносини на підставі договору позики, що підтверджується написаною останнім 28.01.2019 року розпискою такого змісту: «Я, ОСОБА_2 , проживаючи за адресою АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 28 лютого, даю дану розписку ОСОБА_1 , прожив. АДРЕСА_2 в тому, що 28 січня 2019 року одержав від нього 5100 (п`ять сто) грн. Зобов`язуюсь дати до 10.02.2019 року. У випадку неповернення боргу своєчасно зобов`язуюсь виплатити пеню в розмірі 3% кожного місяця, в чому розписуюсь».

З наведеного вище доказу суд встановив такі фактичні обставини справи та визначив такий зміст спірних правовідносин:

Суд приходить до висновку про наявність між позивачем та відповідачем відносин позики, виходячи з таких міркувань:

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

Отже, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми (постанови ВСУ від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс-17).

Таким чином наявність у позивача зазначеної розписки підтверджує:

1. факт отримання 28.01.2019 року відповідачем від позивача 5100 грн. 00 коп.;

2. наявність між сторонами договору позики;

3. обов`язок відповідача повернути позивачу позичені кошти в строк до 10.02.2019 року.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у строк встановлений для його виконання.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України).

Тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в межах заявлених ним позовних вимог.

Пунктом 3 частини першої статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного кодексу (ЦК) України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на невиконання відповідачем обов`язку повернути гроші позивачеві він повинен сплатити позивачеві обумовлену сторонами неустойку.

Три проценти річних від прострочених сум за розписками, виходячи з розрахунку за формулою: сума боргу х 3% х на кількість місяців прострочки, становить: 5100 грн. 00 коп. х 3% х 12 міс. = 1836 грн. 00 коп.

При вирішенні позову в часині стягнення з відповідача моральної шкоди за порушення зобов`язання, суд керується такими нормами законодавства:

Частина 1 ст.611 ЦК України серед встановлених договором або законом правових наслідків порушення зобов`язання передбачає відшкодування моральної шкоди.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Всупереч вказаних вимог ч.1 ст.81 ЦПК України позивачем не доведено спричинення відповідачем йому моральної шкоди, зазначеної у позові.

Тому суд дійшов висновку про недоведеність позивачем підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на його користь коштів моральної шкоди, заподіяної порушенням зобов`язання. Тому у задоволенню цих позовних вимог повинно бути відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. за подання позову, які у зв`язку із задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Керуючись ст. ч.2 ст.533, 1046, ч.2 ст.1047, ч.1 ст.1049 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 4, 5, 10-13, 76-83, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273-275, 278, 279, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5100 (п`ять тисяч сто) грн. 00 коп. боргу, 1836 (одну тисячу вісімсот тридцять шість) грн. 00 коп. пені за договором позики від 28 січня 2019 року.

Відмовити ОСОБА_1 у стягненні з ОСОБА_2 на його користь 1000 (однієї тисячі) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Особи, які беруть участь у справі:

Позивач:

- ім`я: ОСОБА_1 ;

- місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- реєстраційний номер облікової картки платника податків: не відомий;

Відповідач:

- ім`я: ОСОБА_2 ;

- місце проживання: 26433, Кіровоградська область, Голованівський район, с.Синицівка;

- реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Суддя: А. А. Бондаренко