Справа № 263/2929/21
Провадження №2-о/263/185/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючої судді Хараджа Н.В., при секретарі Зарудній А.І., за участі заявниці ОСОБА_1 та заінтересованої особи ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Маріуполі цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

09.03.2021 року ОСОБА_2 звернулась до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_1 . В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що ОСОБА_1 є її донькою та мешкає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Напротязі сімейного життя стосунки між ними стали погіршуватись. ОСОБА_1 постійно зловживає спиртними напоями, між ними виникають сварки, що впливає на психічний стан заявниці. ОСОБА_1 іноді припускається до аморальних вчинків, допускає фізичних образ, що виражалось у рукоприкладстві, систематично вчиняла над заявницею насильство, веде асоціальне життя. Заявниця декілька разів з цього приводу зверталась до поліції, було отримано терміновий заборонний припис стосовно кривдника. Наразі заявниця не має іншої можливості, щоб убезпечити свої життя та здоров`я, окрім звернення до суду за захистом своїх прав. Посилаючись на зазначене, заявниця просить видати обмежувальний припис ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з заборонами щодо: наближення на визначену відстань ближче 100 метрів до місця проживання заявниці, а саме: АДРЕСА_1 ; особисто та через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею; вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

Ухвалою суду від 09.03.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

У судовому засіданні заявниця заяву про видачу обмежувального припису підтримала та просила задовольнити її в частини заборони спілкування ОСОБА_1 з нею у будь-який спосіб.

Заінтересована особа у судовому засіданні заяву визнала частково, посилалась на те, що вона не має іншого місця мешкання, тому просила задовольнити заяву в частині, підтриманій, заявницею.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про її часткове задоволення за наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, заявниця є матірю ОСОБА_1 .

Сторони мешкають разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 023660, ОСОБА_1 інкримінується те, що 30.09.2020 року приблизно о 18:50 год. вона за адресою: АДРЕСА_1 , порушила п.2 термінового заборонного припису стосовно кривдника серія АА 147126 від 29.09.2020 року.

Постановами Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.10.2020 року та 28.10.2020 року ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, за фактом вчинення домашнього насильства стосовно мати ОСОБА_2 , у вигляді дій психологічного характеру.

Відповідно до термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_2 серії АА № 147117, ОСОБА_1 заборонено в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_2 , заборонено входити та перебувати у місці її проживання, зобов`язано її залишити місце проживання ОСОБА_2 . Припис винесений 01.02.2021 року на строк десять діб.

Пунктом 3 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»визначено, що під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до вимог п.п. 6, 8 ч. 1ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особою, яка постраждала від домашнього насильства є особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1ст. 24 цього Закону,до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до вимог п. 7ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Статтею 26 вказаного Законувстановлено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, серед яких:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству ). Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. До таких висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 26.09.2019 року по справі № 452/317/19-ц.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначаєтьсяЦивільним процесуальним кодексом України.

За правилами ст. 350-5 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", на строк від одного до шести місяців.

Досліджені судом письмові докази вказують на наявність тривалого конфлікту між заявницею та заінтересованою особою, а також на ОСОБА_1 стосовно своєї матері ОСОБА_2 домашнього насильства як психологічного, так і фізичного характеру.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права (рішення ЄСПЛ у справі Chahal v. the UK , n. 145).

З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, яке чинила ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 , суд вважає, що заявник, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Вирішуючи цю заяву, суд виходить з того, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію, направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо заявниці ОСОБА_2 , яка потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», і є підстави для видачі обмежувального припису стосовно ОСОБА_1 та застосування наступних заходів тимчасового обмеження прав кривдника, а саме, у вигляді заборони спілкування у будь-який спосіб.

Суд вважає, що застосування вказаних заходів тимчасового обмеження прав кривдника є достатніми для забезпечення прав заявника. Крім того, суд вважає за доцільне видати обмежувальний припис строком на шість місяців.

Підстави до застосування обмежувального припису відносно ОСОБА_1 в іншій частині відсутні, оскільки заявниця у судовому засіданні на їх задоволенні не наполягала

За вказаних обставин, заява ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Відповідно до вимог ч. 2ст. 350-8 ЦПК України,про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4,10,12,13,81,141,263,265,273, 350-1-350-8ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_1 , поклавши на неї на строк шість місяців такі обов`язки: заборонити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спілкуватися зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у будь-який спосіб.

В іншій частині заяви відмовити.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Маріупольське РУП ГУНП у Донецькій області про факти застосування домашнього насильства ОСОБА_1 мирівною до матері ОСОБА_2 , а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад, з метою вирішення питання про взяття на профілактичний облік ОСОБА_1 у порядку, передбаченому статтею 27 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В.Хараджа