Справа № 444/1001/21 Головуючий у 1 інстанції: Олещук М.М.
Провадження № 22-ц/811/2656/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Ванівського О.М., Крайник Н.П.

при секретарі Ждан К.О.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 03 червня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут", боржники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, в розмірі 107 414 грн. 43 коп. за спожитий природний газ, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 03 червня 2021 року відмовлено у видачі судового наказу у справі № 444/1001/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут", боржники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, в розмірі 107 414 грн. 43 коп. за спожитий природний газ.

Роз`яснено заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут».

Вважає ухвалу суду незаконною. Зазначає, що ТОВ «Львівгаз збут» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з газопостачання, а тому суд першої інстанції отримавши матеріали позовної заяви, повинен був розглянути їх та вирішити питання щодо відкриття провадження у справі згідно глави 2 розділу ІІІ ЦПК України. Вважає, що суд першої інстанції помилково здійснив розгляд матеріалів позовної заяви за правилами наказного провадження, що є підставою для скасування ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 03 червня 2021 рокуі направлення справи для продовження до суду першої інстанції. Окрім того не погоджується з думкою суду, що факт смерті одного з відповідачів перешкоджає відкриттю провадження у даній справі в частині вимог до інших трьох відповідачів.

Просить ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 03 червня 2021 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 16 грудня 2021 року, є дата складення повного судового рішення 29 грудня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За змістом ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Постановляючи ухвалу суду від 03 червня 2021 року про відмову у видачі судового наказу, суд першої інстанції, виходив з того, що справу слід розглядати в наказному провадженні.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Відповідно до статтей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 ЦПК України).

Згідно із положеннями статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збу» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги з газопостачання, 3 % річних, інфляційних втрат та витрати по сплаті судового збору.

Відповідно до вимог статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

При цьому особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині 1 цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір (частина 2 статті 161 ЦПК України).

Таким чином, процесуальним законодавством встановлено право особи, яка заявляє вимогу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, самостійно обирати спосіб захисту своїх прав, свобод чи законних інтересів в судовому порядку, а саме в наказному або спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ст.161 ЦПК України Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці, зокрема, у рішеннях від 13 травня 1980 року у справі "Артіко проти Італії" (пункт 35), рішенні від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 32), визначає, що Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Висновки суду, які стали підставою для відмови у видачі судового наказу у справі, не відповідають матеріалам справи, нормам процесуального права та положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд першої інстанції не дотримався принципу верховенства права та занадто формально поставився до визначених статтею 161 ЦПК України вимог, зокрема, не звернув увагу на положення частини другої статті 161 ЦПК України, яка встановлює право особи звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" в порядку, що визначений ч.2 ст.161 ЦПК України, скористалося правом і самостійно обрало спосіб звернення до суду - подавши відповідну позовну заяву.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що при зверненні до суду Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" порушило питання про розгляд справи у порядку позовного провадження з посиланням на відповідні норми ЦПК України та обставини справи.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції, на указане вище уваги не звернув та не дослідив зміст позовної заяви, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку, що дана справа підлягає розгляду у порядку наказного провадження, оскільки право вибору способу судового захисту належить виключно позивачу.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1)неповне з`ясування судом обставин,що мають значення для справи; 2)недоведеність обставин,що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, оскільки судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не було дотримано норм процесуального права, а тому ухвала Жовківського районного суду Львівської області від 03 червня 2021 року про відмову у видачі судового наказу підлягає скасуванню з направлення матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, ст.ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут»- задовольнити.

Ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 03 червня 2021 рокускасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 29 грудня 2021 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник