Справа № 503/107/21
Провадження № 2/503/197/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на ті обставини, що 08.09.2018 року уклала шлюб з ОСОБА_3 . Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає із позивачем та перебуває на повному її утриманні. На даний час відповідач проживає окремо. Позивач вказує, що вона потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, але останній добровільно аліменти не сплачує та матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, а також утримання (аліменти) на неї до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1500 грн.

В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила про підтримання заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче засідання також не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що заперечує проти зазначеної позивачем в позовній заяві обставини проте, що Він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та надав до суду банківські документи про періодичне перерахування коштів на рахунок позивача. Також зазначив, що перебуває в скрутному матеріальному становищі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

З 08.09.2018 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 , виданого Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 08.09.2018 року, актовий запис № 77.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , виданого Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 26.06.2019 року, актовий запис № 62.

На даний час сторони проживають окремо. Малолітній син проживає разом із позивачем, про що свідчить копія довідки, виданої Кодимською міською радою Одеської області 22.01.2021 року № 23.

Відповідач ОСОБА_3 що найменше з травня 2019 року періодично здійснює перерахування коштів на рахунок позивача ОСОБА_1 , що підтверджує виписка АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.30-44).

У відповідності до ст. 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину.

Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1-2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. При цьому ч.2 ст. 182 СК України, передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Враховуючи стан здоров`я і матеріальне становище малолітньої дитини, матеріальне становище позивача, відсутність у відповідача аліментів на утримання інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід задовольнити повністю і стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. При цьому, згідно ч.1 ст. 76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Згідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На підставі ч.4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, ч.1 ст. 79 СК України передбачає, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Позивач ОСОБА_1 щомісячно отримує допомоги при народженні 1-ої дитини в розмірі 860 грн., згідно довідки Управління соціального захисту населення Кодимської районної державної адміністрації № 13-04-19/1110 (а.с.9). Згідно відомостей ДПІ ГУ ДПС в Одеській області від 23.12.2020 року № 863/6/15-32-76 (а.с.12) та Балтського віддлу обслуговування громадян Пенсійного фонду України від 28.12.2020 року (а.с.10-11) згадана вище соціальна виплата на дитину є єдиним джерелом її доходу.

В свою чергу відповідач ОСОБА_3 будучи працевлаштованим отримує заробіток в розмірі окладу встановлено в розмірі 6400 грн., згідно довідки ТОВ ВКФ «Алекс Ком Лтд» від 22.02.2021 року №9 (а.с.25). Суд також звертає увагу на ту обставину, що стягнутий розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини на час ухвалення судового рішення, з урахуванням встановленого заробітку відповідача, становить 1600 грн. (ј частина від 6400 грн.), але не менше 960,5 грн. (50 % прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років - 1921 грн.). Водночас із цим, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року № 1082-IX, прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2021 року становить 2189 гривень, а прожитковий мінімум працездатних осіб 2270 гривень. Стягнення з відповідача (ј частини його заробітку, що дорівнює на час ухвалення судового рішення 1600 грн., і аліментів на утримання дружини в сумі 1500 грн., загалом становить 3100 грн., що не перевищує 50 % заробітку позивача (3200 грн.), а залишок заробітку в розмірі 3300 грн. не менший за законодавчо встановлений прожитковий мінімум. Крім того, ОСОБА_3 має кредитне зобов`язання перед АТ «ТАСКОМБАНК» на період з 07.09.2020 року до 04.09.2023 року в розмірі 48808 грн., загальна заборгованість за яким становить 43075,98 грн., поточна заборгованість становить 2576,2 грн., останній і щомісячний платіж становить 2576,2 грн., що підтверджується відповідною випискою від 22.02.2021 року (а.с.26). При цьому, відповідачем ОСОБА_3 суду не надано довідки про свої доходи, зокрема згідно відомостей ДФС. У зв`язку з чим суд не має належних доказів щодо матеріального стану відповідача, зокрема підтвердження того, що заробіток, який Він отримує як заробіток за роботу в ТОВ ВКФ «Алекс Ком Лтд» є його єдиним джерелом доходу, а тому суд не може вважати доведеною обставину перебування відповідача у скрутному матеріальному становищі, про що зазначено в його заяві до суду від 24.02.2021 року. Таким чином суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 може надавати матеріальну допомогу позивачеві ОСОБА_1 .

Враховуючі матеріальне становище сторін, а також інші обставини, що мають істотне значення відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача коштів на її утримання (аліментів) у твердій грошовій сумі обґрунтовані в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьох років, у зв`язку з чим в цій частині їх необхідно задовольнити.

В свою чергу інша частина заявленої позивачем ОСОБА_1 вимоги про стягнення аліментів на її утриманні у розмірі, що перевищує визначений судом розмір, є необґрунтованою, оскільки її стягнення з урахуванням наявного у відповідача ОСОБА_3 кредитного зобов`язання призведе до отримання останнім доходу, який буде меншим за законодавчо визначений прожитковий мінімум.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Крім цього, на підставі ст. 133, 141 ЦПК України та ст. 4-6 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, суд також вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1210,66 грн., оскільки позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволені повністю, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання задоволені частково на 1/3, тобто 500 грн. з 1500 грн. заявлених позивачем, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 908,00 грн. за позовну вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та в сумі 302,66 грн. (908 грн. / 3 = 302,66 грн.) за позовну вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, а разом 1210,66 грн.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 223, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. 75, 79, 80, 84, 181, 182 СК України, пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 до ОСОБА_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання (аліментів) на дружину до досягнення дитиною трьох років задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікута не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.01.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , утримання (аліменти) у твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 26.01.2021 року, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 1210 (одна тисяча двісті десять) грн. 66 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.В. Вороненко