Справа № 201/9484/20
Провадження № 2/201/674/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 вересня 2021 року м Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

з секретарем судового засідання Шумейко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 06 жовтня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2018 року встановлено, що 30 жовтня 2016 року, приблизно о 18 годині 10 хвилин, не маючи посвідчення водія та навиків в керуванні автомобілем, керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes-Benz 200», державний номер НОМЕР_1 , здійснював рух зі сторони вулиці Січових Стрільців по вулиці Паторжинського в напрямку вулиці О. Гончара міста Дніпро, в правому ряді руху, зі швидкістю близько 60 км/годину. В дорозі, під`їжджаючи до перехрестя з вулицею Гоголя міста Дніпро, обвинувачений не переконався у безпеці руху та, що на світлофорі в його напрямку руху включений «жовтий» сигнал, який забороняє рух, продовжив рухатись далі, при цьому виїхав на перехрестя по якому зліва-направо зі сторони вулиці Шевченко в напрямку вулиці Чернишевського міста Дніпро рухався автомобіль «BMW 523І», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який він об`єктивно спроможний був виявити, однак заходів для негайного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду не прийняв, в результаті чого допустив зіткнення транспортних засобів. З технічні точки зору дії водія ОСОБА_2 , не відповідали вимогам п.п. 8.7.3 (г), 8.10 Правил дорожнього руху України, та знаходяться у причинному зв`язку з настанням обставин даної ДТП.

Враховуючи, що на момент ДТП відповідач був неповнолітнім, а на час подання позову досяг повноліття та здатен сам відповідати на загальних підставах за спричинену матеріальну шкоду, яку позивач просить стягнути пославшись на висновок судового експерта № 289/16 від 03 лютого 2017 року в розмірі 208 315,03 грн.

Також позивачем понесено витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 1 700 грн. які також просить стягнути з відповідача на його користь (а.с.1-3).

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 07 жовтня 2020 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.64).

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.65).

До суду 03 листопада 2020 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.66).

Ухвалою судді від 04 листопада 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 67-68).

22 квітня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду (а.с. 90-91).

09 вересня 2021 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечували, на задоволенні позовних вимог наполягали (а.с. 101).

Відповідач клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надав, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини встановленні судом

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «BMW 523І», державний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію (а.с. 40).

30 жовтня 2016 року, приблизно о 18 годині 10 хвилин, не маючи посвідчення водія та навиків в керуванні автомобілем, керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes-Benz 200», державний номер НОМЕР_1 , здійснював рух зі сторони вулиці Січових Стрільців по вулиці Паторжинського в напрямку вулиці О. Гончара міста Дніпро, в правому ряді руху, зі швидкістю близько 60 км/годину. В дорозі, під`їжджаючи до перехрестя з вулицею Гоголя міста Дніпро, обвинувачений не переконався у безпеці руху та, що на світлофорі в його напрямку руху включений «жовтий» сигнал, який забороняє рух, продовжив рухатись далі, при цьому виїхав на перехрестя по якому зліва-направо зі сторони вулиці Шевченко в напрямку вулиці Чернишевського міста Дніпро рухався автомобіль «BMW 523І», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який він об`єктивно спроможний був виявити, однак заходів для негайного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду не прийняв, в результаті чого допустив зіткнення транспортних засобів. З технічні точки зору дії водія ОСОБА_2 , не відповідали вимогам п.п. 8.7.3 (г), 8.10 Правил дорожнього руху України, та знаходяться у причинному зв`язку з настанням обставин даної ДТП.

Вина відповідача в дорожньо транспортній пригоді встановлена ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2018 року (а.с. 63).

Відповідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно висновку судового експерта № 28916 від 03 лютого 2017 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «BMW 523І», державний номер НОМЕР_2 , складає 208 315,03 грн (а.с. 6-62).

Витрати понесені ОСОБА_1 в результаті звернення до експерта становлять 1 700 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 289 від 03 лютого 2017 року (а.с. 61)

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV(далі - Закон № 1961-IV ) та Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала ч. 1 ст. 1166 ЦК України.

Стаття 1180 ЦК України передбачає , що шкода, завдана неповнолітньою особою після набуття нею повної цивільної дієздатності, відшкодовується цією особою самостійно на загальних підставах.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Пунктом 14 Постанови № 14 від 01 березня 2013 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

З урахуванням того, що винна відповідача у скоєнні даної дорожньо транспортної пригоди доведена, вартість завданої матеріальної шкоди спричиненої позивачу згідно висновка експерта № 28916 від 03 лютого 2017 року складає 208 315,03 грн., суд вважає вимоги позивача в частині стягнення на її користь матеріальної шкоди в розмірі 208 315,03 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Окрім того з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні позивачем витрати за оплату експерта в розмірі 1 700 грн.

Доходячи до такого висновку, суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Судові витрати розподіли відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265, 282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОПП НОМЕР_3 ):

матеріальну шкоду спричинену в внаслідок пошкодження майна в розмірі 208 315(двісті вісім тисяч триста п`ятнадцять) грн. 03 коп.;

оплата експерта 1 700(одна тисяча ) грн.;

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Повний текст рішення виготовлено 17 вересня 2021 року

Суддя С.О. Демидова