РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Мурашко Людмила Олександрівна про визнання недійсним договору дарування квартири в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Мурашко Людмила Олександрівна про визнання недійсним договору дарування квартири в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів звернулась ОСОБА_1 у якому позивач просить суд визнати недійсним договір дарування квартири №1487 від 18 вересня 2018 року укладений між ОСОБА_3 (іпн. НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_2 ) посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Мурашко Л.О.

Ухвалою Рівненського міського суду від 02 березня 2020 року залучено приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської

області Мурашко Людмилу Олександрівну до участі у даній цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

В судове засідання позивач не з`явилась. Від представника позивача до Рівненського міського суд надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

В судові засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про визнання позову, позовну заяву про визнання недійсним договору дарування квартири задовільнити в повному обсязі, здійснити розгляд справи без його участі та участі його представника адвоката Крутня І.В. В судовому засіданні, яке відбулося 10 березня 2021 року представник відповідача адвокат Крутень І.В. позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилась, однак подала до суду письмову заяву про визнання заявлених позовних вимог, не заперечує проти ухвалення судом рішення про визнання недійсним договору дарування квартири, розгляд справи просить здійснити без її участі та без участі її представника.

В судовому засіданні, яке відбулось 10 березня 2021 року, представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Таборовець А.А. заявлений позов визнав та не заперечив проти його задоволення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Мурашко Л.О. в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду копії документів вчинених нею спірних договорів.

Заслухавши представників відповідачів, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 являються колишнім подружжям, а відповідач ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_2 .

З дослідженої в судовому засіданні інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №167106263 від 19 травня 2019 року вбачається, що позивач по справі ОСОБА_1 є власником Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 .

Право власності на 1/5 частку вказаної квартири позивач набула до одруження (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ), використавши своє право на безоплатну приватизацію житла. Право власності на другу 1/5 частку вказаної квартири позивач набула 20 березня 2006 року на підставі свідоцтва про право на спадщину ВСО №540298 р.№30221, 09.03.2006 Перша Рівненська державна нотаріальна контора. Право власності на третю частку у розмірі 1/10 вказаної квартири позивач набула 23 березня 2007 року на підставі свідоцтва про право на спадщину ВЕЕ №094286 р. №3-233, 20.03.2007.

Власником другої Ѕ частки вказаної квартири є відповідач по справі ОСОБА_2 , яка набула право власності на вказану частку 05 липня 2007 року на підставі договору міни ВЕЕ №677285 р. №1808 від 15 червня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Сохацькою О.В. Рівненського міського нотаріального округу. Вказаний договір міни було укладено між ОСОБА_5 (рідним братом позивачки) та відповідачем ОСОБА_3 та відповідно до умов якого, ОСОБА_3 передає у власність ОСОБА_5 належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_2 , яка складається з двох жилих кімнат житловою площею 29,9 кв.м. і має загальну площу 50 кв.м., а ОСОБА_5 , в свою чергу, передає у власність ОСОБА_3 належну їй на праві власності Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , яка складається із п`яти жилих кімнат житловою площею 54,9 кв.м., загальною площею 81,4 кв.м.

18 вересня 2018 року ОСОБА_2 на підставі договору дарування квартири №1487 від 18 вересня 2018 року, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Мурашко Л.О. набув право власності на квартиру, загальною площею 55,8 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 .

18 вересня 2018 року ОСОБА_2 на підставі договору дарування частки земельної ділянки, серія та номер 1488, виданого 18 вересня 2018 року привітним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Мурашко Л.О. позивач набув право власності на Ѕ частку земельної ділянки кадастровий номер :01:029:0258 площею 0,0371, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_4 .

Вказана інформація підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №167106268 від 19 травня 2019 року. У даній довідці наведені додаткові відомості про те, що 07 серпня 2018 року позивач ОСОБА_1 набула права власності на Ѕ частку земельної ділянки кадастровий номер :01:029:0258 площею 0,0371, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_4 . Підстава виникнення права власності відомості з ДЗК, серія та номер 3717983, виданий 07.08.2018, видавник: Державний земельний кадастр; державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер ЯЕ 245323, виданий 14 квітня 2008 року, видавник Управління земельних ресурсів у м.Рівному Рівненської області. Підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 42432199 від 07 серпня 2018 року, ОСОБА_6 , Виконавчий комітет Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області, Рівненська обл.

При цьому, як зазначила позивач, 07 серпня 2018 року вона перебувала за межами України в Італії і не зверталась до ОСОБА_6 з заявою про реєстрацію за нею права власності на частку у розмірі Ѕ земельної ділянки кадастровий номер :01:029:0258.

Квартира АДРЕСА_1 , яка належить у рівних частках по Ѕ позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_3 складається із п`яти жилих кімнат житловою площею 54,9 кв.м. та приміщень загального користування площею 26,5 кв.м. і має загальну площу 81,4 кв.м. Квартира АДРЕСА_1 , право власності на яку відповідач ОСОБА_2 набув на підставі укладеного з ОСОБА_3 договору дарування №1487 складається із трьох житлових кімнат житловою площею 29,3 кв.м. та приміщень загального користування площею 26,5 кв.м. і має загальну площу 55,8 кв.м. Тобто, відповідач ОСОБА_3 самовільно виділила в натурі частину приміщень з квартири АДРЕСА_1 , яка складається із п`яти жилих кімнат житловою площею 54,9 кв.м. та приміщень загального користування площею 26,5 кв.м. і має загальну площу 81,4 кв.м., а саме три жилі кімнати житловою площею 29,3 кв.м. та всі наявні у вказаній квартирі приміщення загального користування площею 26,5 кв.м. і незаконно зареєструвала за собою на праві одноособової власності вказану частину самовільно виділених приміщень, як окрему квартиру

АДРЕСА_5 , яку відповідач ОСОБА_7 відчужила на користь свого сина відповідача ОСОБА_2 на підставі договору дарування 31478 від 18 вересня 2018 року являється частиною квартири АДРЕСА_1 , яка належить у рівних частках по Ѕ частці позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_3 . Виділення в натурі частки квартири, яка належить ОСОБА_3 у встановлений законом спосіб не проводилося, а тому ОСОБА_3 не мала права відчужувати частину квартири, так як при спільній частковій власності на майно жоден із співвласників не вправі ним розпоряджатися, кожен із співвласників вправі розпоряджатися лише належною йому часткою.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними, визнаними відповідачами, а тому вони підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263-265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.15,16,203,215,319,355,356,358 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Мурашко Людмила Олександрівна про визнання недійсним договору дарування квартири в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів задоволити.

Визнати недійсним договір дарування квартири №1487 від 18 вересня 2018 року укладений між ОСОБА_3 (іпн. НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_2 ) посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Мурашко Л.О.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_6

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована АДРЕСА_3 а

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована АДРЕСА_3

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов