Справа № 737/878/20
Проваждення № 2/737/19/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2021 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого суддіКоренькова А.А.
секретаря судового засіданняЧередниченка С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу № 737/878/20
за позовомОСОБА_1
представник позивачаадвокат Котенок Андрій Петрович
до відповідачаКуликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області
третя особаГоловне управління Держгеокадастру у Чернігівській області
провстановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування
учасники справи та представники:
позивач ОСОБА_1
представник позивачаадвокат Котенок А.П.
відповідачне з`явився
третя особане з`явився

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дядько ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить, крім іншого, право на земельну частку (пай), яка розташована на території Дрімайлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області і належало його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя ОСОБА_2 залишив заповіт, яким все своє майно заповідав позивачу та її сестрі, ОСОБА_4 , проте остання відмовилась від спадщини на користь позивача. Після смерті ОСОБА_2 позивач не може оформити своїх спадкових прав на земельний пай у нотаріуса, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_3 не видавався, крім того в актових записах та інших документах є розбіжності, які не дозволяють підтвердити родинні відносини між дядьком позивача ОСОБА_2 та його матір`ю ОСОБА_3 , оскільки у свідоцтві про смерть матері померлого ОСОБА_2 та у складеному нею заповіті її по батькові вказано « ОСОБА_5 », а у свідоцтві про народження померлого ОСОБА_2 та у списках громадян Дрімайлівської сільської ради, які мають право на земельну частку (пай), у додатку до державного акту на право колективної власності на землю, по батькові його матері зазначено « ОСОБА_6 », Просить встановити факт родинних відносин між померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 та померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 та визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) площею 6,87 га, яка розташована на території Дрімайлівської сільської ради та належала матері померлого ОСОБА_2 ОСОБА_3 .

Позовна заява надійшла до суду 20.11.2020 року.

Ухвалою від 23.11.2020 року позов залишено без руху, позивачу надано строк для подання доказів сплати судового збору у визначеному законом розмірі.

Після усунення недоліків позовної заяви позивачем, ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 30.11.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за загальними правилами позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 28.12.2020 року.

Відповідач Куликівська селищна рада подала відзив на позовну заяву, в якому позов заперечує. Посилається на те, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували право на земельну частку у спадкодавця ОСОБА_3 , не доведено членство ОСОБА_3 у КСП ім. Леніна с. Дрімайлівка, що є обов`язковою умовою наявності у останньої права на земельну частку, не доведено причин відсутності у спадкодавця сертифікату на земельну частку, а також не надано доказів родинних відносин між спадкодавцями. Крім того, заявляє, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду.

У відповіді на відзив, позивач посилається на те, що згідно інформації Головного управління держгеокадастру у Чернігівській області, ОСОБА_3 значилась за номером 234 у списках громадян, що мали право на земельну частку (пай) в додатку до державного акту на право колективної власності на землю виданого КСП ім. Леніна, с. Дрімайлівка, відповідно до рішення № 43 Куликівської районної ради від 22.11.1995 року. ОСОБА_3 не отримала сертифікат на право на земельну частку, оскільки померла через два місяці після прийняття рішення про розпаювання земель КСП. Вказує, що факт родинних відносин ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтверджується доказами, які є в матеріалах справи.

28.12.2020 року підготовче судове засідання було відкладено за клопотанням позивача.

Ухвалою Куликівського районного суду від 14.01.2021 року підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

04.02.2021 року судове засідання було відкладено за клопотанням представника позивача.

В судове засідання призначене на 25.02.2021 року відповідач та третя особа не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Котенок А.П. в судовому засіданні просили позовну заяву задовольнити з підстав викладених в ній.

Заслухавши позивача та її представника, дослідивши надані сторонами докази та матеріали спадкової справи № 191/2009 до майна померлого ОСОБА_2 , наданої Державним нотаріальним архівом Чернігівської області, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 (а.с. 7)

За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Дрімайлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області 03 травня 1984 року, яким все своє майно заповідала своєму сину ОСОБА_2 (а.с. 17).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить право на земельну частку (пай) площею 6,87 га в умовних кадастрових гектарах, яке знаходиться в адміністративних межах Дрімайлівської сільської ради Куликівського району, Чернігівської області.

Згідно інформаційної довідки відділу у Куликівському районі головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області ОСОБА_3 значиться за номером 234 у списках громадян Дрімайлівської сільської ради, що мають право на земельну частку (пай), у додатку до державного акту на право колективної власності на землю серії І-ЧН № 000011 виданого КСП ім. Леніна відповідно рішення № 43 Куликівської районної ради від 22.11.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності за № 16 від 23.11.1995 року. На ім`я ОСОБА_3 сертифікат на право на земельну частку (пай), розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 6,87 га, не виготовлявся та не видавався. (а.с. 19).

На день своєї смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 , разом зі своїм сином ОСОБА_2 , який проживав за вказаною адресою до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12, 13).

Оскільки ОСОБА_2 на день смерті ОСОБА_3 проживав разом з нею, він фактично вступив в управління і володіння майном, а тому, відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР (чинного на день смерті ОСОБА_3 ) прийняв спадщину після смерті матері.

ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений 09.01.1998 року виконавчим комітетом Дрімайлівської сільської ради Куликівського району, Чернігівської області, яким все своє майно заповідав своїм племінницям - ОСОБА_4 та позивачу ОСОБА_1 (а.с. 18).

Мати позивачки ОСОБА_7 є рідною сестрою померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та свідоцтвом про одруження ОСОБА_8 з ОСОБА_9 . Отже позивач є племінницею ОСОБА_2 (а.с. 6, 9, 10, 11)

ОСОБА_4 відмовилась від своєї частини спадщини за заповітом на користь позивача ОСОБА_1 (а.с.42)

Позивач спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_2 прийняла (а.с.42).

Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після померлого ОСОБА_2 .. Інформація про інших спадкоємців, які мають право на спадщину після померлого ОСОБА_2 , в тому числі на обов`язкову частку у спадщині, в матеріалах справи відсутня.

При зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_3 , позивачу було відмовлено у зв`язку із відсутністю оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на ім`я ОСОБА_3 , а також у зв`язку з розбіжностями в деяких актових записах, що унеможливлюють підтвердження родинних відносин ОСОБА_3 та ОСОБА_2 як матері та сина, оскільки у свідоцтві про смерть матері померлого та у її заповіті було зазначено по батькові « ОСОБА_5 », в той же час, як у свідоцтві про народження ОСОБА_2 , по батькові його матері зазначено як « ОСОБА_6 ». Крім того, ОСОБА_3 значиться як « ОСОБА_10 » у списках громадян Дрімайлівської сільської ради, що мають право на земельну частку (пай) під номером 234 (а.с. 16).

Таким чином, позивач позбавлена можливості оформити своє право на спадщину на земельну частку (пай) за заповітом після померлого ОСОБА_2 у нотаріуса.

Встановлення факту родинних зв`язків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мають для позивача юридичне значення, оскільки впливає на виникнення її права на спадщину на земельну частку (пай) за заповітом після померлого ОСОБА_2 .

Надані суду докази є достовірними та ніким не заперечуються.

Згідно пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину.

Справи про спадкування суди розглядають за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обов`язки інших осіб. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі наявності спору, розглядається за правилами позовного провадження. Отже, звернення позивача до суду з вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку позовного провадження, відповідає вимогам законодавства.

З досліджених судом доказів вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії НОМЕР_1 (а.с.11). Згідно вказаного свідоцтва про народження його матір`ю значиться « ОСОБА_3 ». В заповіті, складеному ОСОБА_3 та в свідоцтві про її смерть по батькові зазначено « ОСОБА_5 » (а.с.7, 17), згідно інформаційної довідки Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в списках громадян Дрімайлівської сільської ради, що мають право на земельну частку (пай) під номером 234 по батькові ОСОБА_3 значиться як « ОСОБА_10 » (а.с.19).

За твердженням позивача, ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 . Вважає, що різниця в написанні по батькові померлої матері спадкодавця позивача була викликана через неуважність осіб, які зробили відповідні записи в документах.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтвердили, що вони особисто знали ОСОБА_3 оскільки проживали в с. Дрімайлівка та разом працювали в КСП ім. Леніна. По батькові ОСОБА_3 була « ОСОБА_5 » а не « ОСОБА_10 ». У ОСОБА_3 був син ОСОБА_2 , який на час смерті ОСОБА_3 проживав разом з нею.

Крім того, свідок ОСОБА_13 вказала, що вона працювала в КСП ім. Леніна та займалась розподілом майнових паїв. ОСОБА_3 як член КСП ім. Леніна мала право на майновий та земельний паї та була внесена в списки громадян Дрімайлівської сільської ради, що мають право на земельну частку (пай) до державного акта на право колективної власності на землю виданого КСП ім. Леніна. Чому на ім`я ОСОБА_3 не було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) не відомо.

Згідно архівної довідки № Я-606 від 24.02.2020 року Державного архіву Чернігівської області, в архівному фонді Чернігівської духовної консисторії в метричній книзі Іллінської церкви с. Дрімайлівка Ніжинського повіту ОСОБА_14 за 1911 рік є актовий запис про народження № 21. Народилася Феодосія. Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_6 (за старим стилем), батьки: козак ОСОБА_15 та дружина його ОСОБА_16 (а.с. 14)

Згідно інформації Державного архіву Чернігівської області, у книгах реєстрації первинних актових записів про укладення шлюбу по Дрімайлівській сільраді Куликівського району Чернігівської області за 1936 рік актового запису про шлюб ОСОБА_17 та ОСОБА_18 ( ОСОБА_5 ) немає. Книги реєстрації первинних актових записів про укладення шлюбу по Дрімайлівській сільраді за 1937 1938 роки на зберігання до архіву не надходили та про їх місцезнаходження архів відомостей не має (а.с.15)

За інформацією управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області № 01-34/6920 від 01.12.2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 паспортом громадянина України територіальними підрозділами УДМС України в Чернігівській області не документувалася (а.с.85).

Суд вважає, що невідповідність написання по батькові померлої ОСОБА_3 в свідоцтві про народження ОСОБА_2 , та в списках громадян, які мають право на земельну частку (пай) до державного акта на право колективної власності на землю виданого КСП ім. Леніна, виникли через невірне зазначення по-батькові ОСОБА_3 особами, які заповнювали та видавали ці документи. Внести виправлення в дані документи на даний час неможливо.

На підставі досліджених доказів суд вважає встановленим факт, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 та помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Що стосується вимог позивача про визнання за нею в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 права на земельну частку (пай) площею 6,87 га, яка розташована на території Дрімайлівської сільської ради та яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 суд зауважує наступне.

Враховуючи, що ОСОБА_3 померла до набрання чинності Цивільним Кодексом України, а саме до 01.01.2004 року, тому, відповідно до ст. 5 ЦК України, до даних правовідносин необхідно застосовувати норми Цивільного Кодексу УРСР 1963 року, який регулював відносини спадкування на момент смерті спадкодавця.

Системний аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР, передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкуванням вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 529 535 ЦК УРСР.

Спадкоємець ОСОБА_2 на момент смерті матері ОСОБА_3 проживав разом зі спадкодавцем, фактично вступив в управління і володіння майном, а тому, відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР прийняв спадщину після смерті матері.

Отже, ОСОБА_17 прийняв спадщину після померлої матері ОСОБА_17 та набув право на земельну частку (пай), яке належало їй. Проте, за життя ОСОБА_17 не оформив належним чином своїх прав на спадщину на земельну частку.

На момент смерті ОСОБА_17 правовідносини спадкування регулювались Цивільним кодексом України.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п.10). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону (п. 11).

Згідно зі ст. ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до п. п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачою державних актів на право власності на землю.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Враховуючи, що ОСОБА_3 за життя мала право на земельну частку (пай), вказане право на пай увійшло до складу спадщини після її смерті, ОСОБА_17 спадщину прийняв, але не оформив своїх прав на цю земельну частку, після смерті ОСОБА_17 спадщину прийняла позивач, суд вважає позовні вимоги позивача про визнання за нею права на земельний пай обґрунтованими.

Доводи відповідача, що позивачем не доведена наявність права на земельну частку у спадкодавця ОСОБА_3 суд вважає безпідставними.

Згідно ст.ст. 77, 79 ЦК України, належними є докази, що містить інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивач в обґрунтування наявності права спадкодавця на земельну частку (пай), послалась на інформацію, надану відділом у Куликівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області. Судом вказаний доказ оцінюється як належний та достовірний. В той же час, відповідач, не надав жодних доказів на спростування вказаної інформації.

Також, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на пропуск позивачем строків позовної давності, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ЦК УРСР та ЦК України, позовна давність це строк в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Загальний строк позовної давності становить три роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Аналогічна норма містилась і в ст. 548 ЦК УРСР.

Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину 13.07.2019 року, і саме з цього моменту має вираховуватись строк позовної давності.

На підставі викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 4, 12-13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,-

в и р і ш и в :

1. Позовну заяву задовольнити повністю.

2. Встановити факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Дрімайлівка, Куликівського району, Чернігівської області була рідною матір`ю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт. Куликівка, Чернігівської області.

3. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована в АДРЕСА_2 ) в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) площею 6,87 га в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в адміністративних межах Дрімайлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області та яке належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

6. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

8. Повний текст рішення складений 04 березня 2021 року.

Суддя А.А. Кореньков