СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. №2/759/965/21
ун. №362/1497/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Горбенко Н.О.

при секретарі: Савіцкій Л.Д.

за участі:

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та визнання права власності на будинок,

в с т а н о в и в:

12.03.2020 року позивачка ОСОБА_1 звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області із зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить суд визнати недійсним заповід від 23.06.1993 року., визнати недійсним свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом від вересня 2007 року та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.03.2020 року, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та визнання права власності на будинок - передано до Київського апеляційного суду для визнання підсудності.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 квітня 2020 року, підсудність цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та визнання права власності на будинок - визначено Святошинський районний суд міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 22.05.2020 року, зазначену цивільну справу передано в провадження судді Святошинського районного суду м. Києва Горбенко Н.О.

Ухвалою суду від 28 травня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та визнання права власності на будинок - залишено без руху.

Ухвалою суду від 06.07.2020 року, відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та визнання права власності на будинок та призначено підготовче судове засідання.

Позивачка подала клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи з метою встановлення справжності підпису ОСОБА_3 , оскільки позивач вважає, що заповіт від 23.06.1993 року не був підписаний саме ОСОБА_3 , та з метою усунення сумнівів виникла необхідність у призначенні почеркознавчої експертизи зазначеного заповіту, що матиме значення для прийняття рішення у справі.

В судовому засіданні позивачка підтримала своє клопотання та просили ухвалити рішення про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо клопотання позивача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, вказуючи на безпідставність заявленого клопотання. Звернув увагу суду на те, що в матеріалах справи знаходиться висновок № 12269 судово-почеркознавчої експертизи від 13 квітня 2009 року, стосовно підпису ОСОБА_3 у заповіті від 23.06.1993 року. Даний висновок не ким не був оскаржений та спростований. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників справи, щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 п. 1ст. 103 ЦПК Українисуд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини не можливо.

Частиною 1ст. 104 ЦПК України передбачено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2008 року призначалися судово-почеркознавча експертиза.

В матеріалах справи також міститься висновок експертів за результатами проведення судово - почеркознавчого дослідження від 13.04.2009 року № 12269. Позивачка, обґрунтовуючи необхідність призначення судово-почеркознавчої експертизи, посилається на те, що експертами, при проведенні експертизи, були відсутні інші вільні зразки підпису ОСОБА_3 у заповіті від 23.06.1993 року, тому важчає для необхідності проведення повторної судової почеркознавчої експертизи.

Висновок експерта, який, на думку позивачки, неповний та такий, що позбавляє позивача права на доказування обставин, якими вона обгрунтовує позовні вимоги.

Згідно з п. 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженоїНаказом Мін`юсту від 08.10.1998 року № 53/5, у відповідності до процесуального законодавства в України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Відповідно до п. 3.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень: у разі призначення експертизи (залучення експерта) для проведення додаткової або повторної експертизи, крім матеріалів, зазначених у пункті 3.3 цього розділу, до експертної установи (експертові) надаються також висновки попередніх експертиз з усіма додатками (фотознімками, порівняльними зразками тощо), а також додаткові матеріали, що стосуються предмета експертизи, які були зібрані після надання первинного висновку.

У разі необхідності проведення додаткової або повторної експертизи у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються мотиви та підстави для її призначення.

Позивачка заявила клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, при тому не обгрунтувала чому попередній висновок експерта суперечить іншим матеріалам справи, а також не навела істотні порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення та проведення експертизи.

Відповідно до ч.1ст.113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Отже, позивачка в поданому клопотанні про призначення судової почеркознавчої експертизи, посилаючись на те, що висновок експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи є неповним, не наводить істотні порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення та проведення експертизи, крім того дане твердження спростовується змістом висновку експерта.

За таких обставин клопотання позивачки про призначення судово-почеркознавчої експертизи задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.259, 353 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити позивачу ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки, встановлені ст. 354 ЦПК України.

Суддя Н.О.Горбенко