Справа № 638/8375/19
Провадження № 2/638/733/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12.03.2021 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Штих Т.В.,

за участю секретаря Овчаренко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми, -

встановив:

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 27 жовтня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_2 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/2233401. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Мазда», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 11 грудня 2017 року у м. Харків по вул. Пушкінська, 106 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мазда» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_2 . Автомобілям було завдано пошкодження.

Відповідно до Постанови Київського районного суду м. Харкова від 25.01.2018 року, Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «ПЕЖО» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » - ОСОБА_3 - звернувся до Страховика - ПрАТ «СК «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АМ/2233401.

Так, на підставі страхового акту №01376-24 від 14.02.2018 року власнику автомобіля «ПЕЖО» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », ПрАТ «СК «ВУСО» було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 16 084 (шістнадцять тисяч вісімдесят чотири) гривни 68 копійок, що підтверджується платіжним дорученням №3431 від 14.02.2018 року.

Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав: 16 084 (шістнадцять тисяч вісімдесят чотири) гривень 68 копійок, які позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу.

У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, де просив розглядати справу за відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомлено, відзив на позовну заяву не надавався.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 27 жовтня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_2 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/2233401. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Мазда», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 11 грудня 2017 року у м. Харків по вул. Пушкінська, 106 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мазда» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_2 . Автомобілям було завдано пошкодження.

Відповідно до Постанови Київського районного суду м. Харкова від 25.01.2018 року, Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «ПЕЖО» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » - ОСОБА_3 - звернувся до Страховика - ПрАТ «СК «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АМ/2233401.

Так, на підставі страхового акту №01376-24 від 14.02.2018 року власнику автомобіля «ПЕЖО» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », ПрАТ «СК «ВУСО» було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 16 084 (шістнадцять тисяч вісімдесят чотири) гривни 68 копійок, що підтверджується платіжним дорученням №3431 від 14.02.2018 року.

Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником) (п.п. «в»); якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті п. 33.1 ст. 33 цього Закону (п.п. «ґ).

В свою чергу ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Як вбачається з матеріалів справи, з моменту дорожньо-транспортної пригоди до цього часу Відповідачем взагалі не було письмово повідомлено Страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду.

Крім того, відповідно до Постанови Київського районного суду м. Харкова від 25.01.2018 року, Відповідач керуючи автомобілем «Мазда» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » здійснив зіткнення з автомобілем «ПЕЖО» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », який під дією сили інерції у свою чергу скоїв зіткнення з автомобілем «Нісан» державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », після чого самовільно залишили місце дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на вищезазначене в розумінні ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.1166, 1187, 1191 ЦК України, у Відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «СК «ВУСО» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №АМ/2233401.

Відповідно до ч. б ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.

Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 14 лютого 2018 року, що підтверджується платіжним дорученням №3431 від 14.02.2018 року.

25.10.2018року, між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та Фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1 , Новий кредитор) укладено Договір №25/10/2018 про відступлення права вимоги (надалі - Договір), відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору.

Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АМ/2233401 від 27.10.2017 року.

Згідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори та інші правочини.

Так, відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, гіередання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вказане, до Позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з Відповідача вищевказаної суми боргу.

З метою досудового врегулювання спору, Відповідачеві було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони Відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку.

Таким чином, Позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України,

На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Також підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. 258-259,263-264 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 р/р НОМЕР_4 ПАТ « КБ « ПРИВАТБАНК», МФО 320649) суму матеріальних збитків у розмірі 16084,00 гривень, суму судового збору у розмірі 768,40 гривень, суму оплати правової допомоги в розмірі 2000 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст документу виготовлений 17 березня 2021 року.

Суддя Штих Т.В.