Справа № 946/6714/20
Провадження № 2/946/205/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 13/18 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що в рішенні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12 жовтня 2001 року вказано, що 13/18 часток спадкового житлового будинку виділено у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , і не визначено частку кожного співвласника. Таким чином не можливо визначити частку спадкового житлового будинку на яку необхідно видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належали 13/18 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Ізмаїльського районного суду Одеської області від 12.10.2001 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07.12.2011 року, виданого виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_4 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 62049277 від 13.10.2020 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 відсутня.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 є:

- дружина ОСОБА_5 що підтверджено актовим записом про шлюб № 16 від 29.10.1959 року, складеного виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області;

- син ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 14.05.1985 року, виданого виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, а також рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.11.2014 року;

- донька ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 28.11.1961 року, виданого виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 11.11.1979 року, виданого виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_7 »;

- донька ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 01.12.1964 року, виданого виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 24.01.1982 року, виданого виконавчим комітетом Утокносівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом першої черги на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 24.06.2020 року за № 828, тобто вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

В свою чергу ОСОБА_5 будучи спадкоємицею за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 відмовилась від прийняття спадщини на користь ОСОБА_4 , що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 17.05.2012 року.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 будучи спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 разом із спадкодавцем не проживали та до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались, тому вважаються такими, що фактично не прийняли спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 07.04.2020 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після смерті ОСОБА_5 згідно вимог ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно до якої входить 13/36 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Ізмаїльського районного суду Одеської області від 12.10.2001 року.

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до заповіту, посвідченого 02.03.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І. зареєстрованого в реєстрі за № 739, ОСОБА_5 належну їй на праві власності частину житлового будинку з надвірними спорудами та присадибну земельну ділянку щодо нього або її частину, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 . Належну їй на праві власності земельну ділянку площею 1,88 га, кадастровий номер :01:002:0719, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області заповіла ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках кожній.

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_5 немає.

Як було з`ясовано судом, позивач ОСОБА_1 будучи спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 24.06.2020 року за № 829, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину такими, що підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_8 , виданий Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області від 25.08.1999 року, РНОКПП НОМЕР_9 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_10 , виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області від 07.11.2005 року, РНОКПП НОМЕР_11 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_12 , виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області від 18.07.2001 року, РНОКПП НОМЕР_13 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на 13/18 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.03.2021 року.

Суддя: О.О.Бурнусус