Справа № 648/4464/15-ц
Провадження № 2/648/25/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року смт Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Рибас А.В.,

за участю секретаря судового засідання Ербес А.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 в смт.Білозерка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до Білозерського районного суду Херсонської області із вказаним позовом, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з Ѕ частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Із заявами про прийняття спадщини після померлого до нотаріальної контори звернулася позивач та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , які є спадкоємцями першої черги та успадкували 1/2 спадкового майна в рівних частинах по 1/6, а іншу 1/2 успадкувала матір позивача ОСОБА_7 , в порядку ст.60 СК України, як частку майна набутого подружжям за час шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_7 , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з Ѕ частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач як спадкоємець за законом після смерті матері є такою, що прийняла спадщину, оскільки, подала до нотаріальної контори заяву про її прийняття та протягом 6 місяців не відмовилася від неї. Позивач є єдиним спадкоємцем, яка звернулася до державного нотаріуса Білозерського державної нотаріальної контори Херсонської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте листом-роз`ясненням від 01.12.2015 року державним нотаріусом відмовлено у видачі такого свідоцтва, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно. На даний час позивач не може оформити свої спадкові права на вказаний будинок після смерті батьків. Враховуючи викладене та з урахуванням уточнених позовних вимог просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 4/6 частин житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті батьків.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 25.10.2017 року у цивільну справу №648/4464/15-ц прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 23.03.2018 року зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід судді.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 27.03.2018 року провадження у справі відновлено та у справі призначено підготовче засідання.

23.07.2018 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній вважав позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що зареєстрований 26.10.1956 року шлюб між його батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_7 був розірваний 16.12.2002 року, що виключає можливість прийняття спадщини останньою на підставі ч.1 ст.1261 ЦК України, після смерті ОСОБА_5 . Крім того, зазначив, що на час смерті спадкодавців ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у останніх було відсутнє право власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Також вказав, що дозвіл на виконання будівельних робіт житлового будинку надавався його батьку на меншу площу ніж є зараз.

Крім того, зазначив, що на момент смерті ОСОБА_7 він разом зі своєю сім`єю постійно проживав з матір`ю, а тому згідно вимог ч.3 ст.1268 ЦК України є таким що прийняв спадщину після її смерті.

26.03.2019 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області у задоволенні клопотання представника відповідача про виклик свідків відмовлено, підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

24.04.2019 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід судді.

05.06.2019 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області провадження у справі відновлено та у справі призначено судове засідання.

26.06.2019 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід судді.

06.08.2019 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області провадження у справі відновлено та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 27.08.2019 року позовну заяву залишено без розгляду, в зв`язку з тим, що позивач та її представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явилися у судове засідання без поважних причин.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 14.11.2019 року апеляційну скаргу представника позивача - адвоката Харченка Д.М. задоволено, скасовано ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 27.08.2019 року та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Після повернення цивільної справи з апеляційної інстанції в цивільній справі №648/4464/15-ц призначено судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлено учасників провадження.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. В ході розгляду справи надавала заяву про визнання позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення зборів №1 колгоспників колгоспу ім.Кірова Білозерського району Херсонської області від 07 лютого 1976 року ОСОБА_5 надана у користування присадибна земельна ділянка загальною площею 0,12 га та проведений відвід цієї ділянки по АДРЕСА_1 , із визначенням меж відповідно до акту від 24 вересня 1975 року (а.с. 4, 5 Т.1).

Рішенням Білозерської районної ради Херсонської області, №203/10 від 07 травня 1976 року ОСОБА_5 наданий дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на вказаній земельній ділянці (а.с.7 Т.1). Також видано свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах, із погодженим планом забудови садиби (житлового будинку, загальною площею 96 кв м, веранди, площею 27 кв м та літньої кухні, площею 24 кв м, із визначенням строку завершення будівництва до 1978 року) та виданий дозвіл на право виконання будівельних робіт (а.с.8-10 Т.1).

Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та висновку №898 від 26 лютого 2013 року про технічний стан приватного житлового будинку, домоволодіння складається із житлового будинку з прибудовою, котрі збудовані у 1976 році, а також кухні, прибудови до неї, 3-х сараїв та навісу 1977 року забудови (а.с. 11-16 Т.1).

Із записів погосподарських книг за 1980-2010 р.р. встановлено, що головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_5 (а.с.65 Т.1). Разом з цим, згідно відмітки в технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок державна реєстрація права власності на нерухоме майно не проводилась.

Вищевказане свідчить, що будівництво спірного домоволодіння здійснювалося ОСОБА_5 та ОСОБА_7 під час перебування з 26 жовтня 1958 року у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний сторонами на підставі рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 16 грудня 2002 року (а.с.66 Т.1).

Відповідно до ч.1 ст.60 та ч.1 ст.68 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції у Херсонській області (а.с.17 Т.1).

У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами ст.1269 ч.1, ст.1270 ч.1 ЦК України, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до матеріалів спадкової справи №162/2006, заведеної після смерті ОСОБА_5 , з заявами про прийняття спадщини, протягом встановленого законом строку, звернулися діти померлого - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , (а.с.40-44 Т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області (а.с.18 Т.1).

Відповідно до матеріалів спадкової справи №139/2007, заведеної після смерті ОСОБА_7 , з заявою про прийняття спадщини, протягом встановленого законом строку, звернулася лише позивач ОСОБА_3 (а.с.31 Т.1), що сторонами не заперечується.

Посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що на час смерті у спадкодавців ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було відсутнє право власності на спірне домоволодіння у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, оформленого у встановленому законом порядку, судом не приймаються до уваги у зв`язку з наступне.

Питання виникнення у спадкодавців права власності на спадкове майно регулюється законодавством, яке діяло на момент закінчення будівництва спірного будинку, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню по господарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними, нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися, в тому числі, і на підставі записів у погосподарських книгах.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на житловий будинок у сільському населеному пункті.

Оцінюючи у сукупності зібранні у справі докази, у тому числі, виписки із погосподарських книг про належність будинку спадкодавцям - батькам сторін по справі; висновки про технічний стан будинку, господарських будівель та прибудови; рішення про надання земельної ділянки у користування для будівництва жилого будинку, тощо, можна дійти висновку про наявність у спадкодавців ОСОБА_5 та ОСОБА_7 права спільної сумісної власності на нерухоме майно - житловий будинок у селі Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, яке в порядку ст.1218 ЦК України входить до складу спадщини, що підлягає спадкуванню.

Згідно із ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно довідки Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області №02-20/671 від 01 листопада 2016 року на час смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , разом із нею ніхто не був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.186 Т.1).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

З акту комісії депутатів Чорнобаївської сільської ради та громадського помічника інспектора патрульної поліції від 20 жовтня 2016 року встановлено, що за період з 2001 року по 2006 рік ОСОБА_2 у житловому будинку АДРЕСА_1 постійно не проживав, фактично почав проживати у будинку з 2007 року, після смерті батьків (а.с.188 Т.1).

Вищевказані обставини також підтвердили допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які пояснили, що за життя ОСОБА_7 , впродовж 2005- 2006 років, за останньою доглядали доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та наймані за кошт позивачки три доглядальниці, які здійснювали постійний цілодобовий догляд за ОСОБА_7 до часу її смерті. Відповідач постійно не проживав із матір`ю, проте періодично її відвідував.

Проте, викликані за клопотанням відповідача і допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та ОСОБА_12 пояснили, що ОСОБА_2 з родиною проживав разом із спадкодавцем - ОСОБА_7 на момент її смерті, здійснював постіний догляд за нею та утримання.

З матеріалів справи вбачається, що 11.08.2016 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області у справі 648/3244/16-ц заяву ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини залишено без розгляду, оскільки в судовому засідання встановлено, що має місце спір про право. При цьому заявнику роз`яснено, що ОСОБА_2 , не позбавлений права на подання позову на загальних підставах.

Слід зазначити, що відповідачу - ОСОБА_2 , роз`яснювалося під час підготовчого засідання його право на подання зустрічної позовної заяви, проте з моменту прийняття цивільної справи до провадження та призначення справи до розгляду та до моменту закінчення підготовчого засідання, відповідач не скористався наданим йому правом та зустрічного позову не подав. На думку суду, вищевказаний строк був більш ніж достатнім для реалізації права на пред`явлення зустрічної позовної заяви та подання доказів на підтвердження реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_2 або факту проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_7 на момент її смерті.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 2 ст.78 ЦПК України передбачено,що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

Відповідно до ч.1 ст.87 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на вищевикладене суд дійшов переконання, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_7 , відповідно до ст.1268 ЦК України.

Покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , допитаних за клопотанням відповідача, вищевказані обставини не спростовують, та не приймаються судом до уваги, як недопустимі в силу ч.2 ст.78 ЦПК України, що свідчить про безпідставність та недоведеність заперечень відповідача ОСОБА_2 щодо пред`явлених позовних вимог.

Враховуючи вказані обставини та те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, суд вважає, що відповідно до ст.16 ЦК України її цивільне право підлягає захисту, шляхом визнання за нею права власності на 4/6 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті батьків.

На підставі ст.ст. 15, 16, 1216-1218, 1261, 1268 ЦК України, керуючись 12, 13, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом право власності на 4/6 частини житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті батьків: ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 28.08.1998 року Білозерським РВ УМВС України в Херсонській області, ІПН: НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН: НОМЕР_5 , понесені судові витрати в сумі 732 (сімсот тридцять дві) гривні 05 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_6 , виданий Білозерським РВ УМВС України в Херсонс ькій області 12.11.1998 року, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН: НОМЕР_5 , понесені судові витрати в сумі 732 (сімсот тридцять дві) гривні 05 копійок.

Повне судове рішення складено 09 березня 2021 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Білозерський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В.Рибас