Справа № 446/228/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2021 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Костюк У. І.

з участю секретаря Коваль В.А.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні в залі суду в місті Кам`янка -Бузька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 5000 доларів США.

Позов мотивує тим, що відповідач 09.11.2016 позичив нього кошти в розмірі 5000,00 дол. США та зобов`язався повернути їх до 31.11.2018, що підтверджується розпискою. Однак відповідач свої зобов`язання вказані у борговій розписці строки не виконав в повному обсязі, частково повернув кошти в розмірі 850 доларів США. Він неодноразово звертався до нього з вимогою повернути гроші, однак відповідач усю суму боргу не повертає, тому він звернулася з даним позовом

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та дала аналогічні пояснення тим, які викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечив щодо позову, вказав, що гроші йому позичив дядько, а позивач позичив йому 850 доларів США, які він віддав. Чому розписку написав на суми 5 850,00 доларів США пояснити не може.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала про те, що у її присутності позивач передав гроші у сумі 5850,00 доларів США відповідачу ОСОБА_2 ..

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 09.11.2017 між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, в усній формі, відповідно до якого відповідач отримав від позивача 5 850,00 доларів США, які зобов`язався повернути до 09.11.2018, як випливає із пояснень позивача повернув у сумі 850 доларів США. Факт позики грошей відповідачем у позивача підтверджується розпискою.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як вбачається з розписки борг відповідачем мав бути повернутий до року часу тобто до 09 листопада 2018 року. Строк повернення коштів за договором позики минув, однак відповідачем борг не повернутий .

Як вбачається із правової позиції ВСУ України висловленій у Постанові від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13, договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Згідно ч.1 ст. 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Відповідно до ч.2 ст.524 ЦК України, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Вказаним договором не встановлено іншого порядку повернення боргу та не передбачено його визначення в грошовому еквіваленті до національної валюти України - гривні, тому правових підстав для перерахунку у гривні зазначеного боргу в розмірі 5 000,00 доларів США за офіційним курсом НБУ не вбачається.

Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року N 959-XII "Про зовнішньоекономічну діяльність", Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" (далі - Декрет N 15-93), Законом України від 23 вересня 1994 року N 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Така позиціє узгоджується з постановою Великої Палати Верховного суду у справі №373/2054/16-ц від 16.01.2019.

Враховуючи, що позивач, як позикодавець, має право вимагати повернення боргу, а відповідач, як позичальник, позику не повертає, однак зобов`язаний повернути, то таку суму боргу, а саме 5 000,00 доларів США слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Одночасно, керуючись положеннями ст. 141 ЦПК України, з відповідача потрібно стягнути судовий збір в користь позивача в розмірі 1400,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів-задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 (п`ять тисяч) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1400 (одну тисячу чотириста) гривень сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 19.03.2021.

Суддя Костюк У.І.