Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8460/20
Номер провадження2/711/83/21
РІШЕННЯ
16 березня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого-судді Демчика Р.В.
при секретарі Бузун Л.В.,
за участі позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-
ОСОБА_1 звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 06.11.2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.11.2019 у цивільній справі №711/7275/19 з нього, ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 09.09.2019 року та до досягнення дитиною повноліття.
Також вказує, що згідно з виконавчим листом №711/7275/19 від 27.12.2018 та вищевказаним рішенням суду з нього стягуються аліменти.
Зазначив, що знаходився в цивільному шлюбі з ОСОБА_4 , в якому народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 03.03.2020 року у цивільній справі №711/248/20 з нього, ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13.01.2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, вважає, що існують всі підстави для зменшення розміру аліментів, які з нього стягуються за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.11.2019 на утримання сина ОСОБА_3 .

До того ж, його матеріальний стан змінився, він заходиться у скрутному матеріальному становище. Перебуває на обліку як безробітний у Черкаському МЦЗ з 04.12.2019 року, щомісячний дохід по безробіттю становить 3198.10 грн. Даних коштів не вистачає на прожиття, тому змушений періодично користуватися кредитними коштами, які йому надають банківські установи. Так, сума заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк» становить 37934,36 грн. Також, через фінансову скруту, має заборгованість по аліментам згідно виконавчого ласта №71/7275/19 від 27.12.2019 року на утримання сина ОСОБА_3 , станом на 01.12.2020 року заборгованість складає 7029.36 грн.

Таким чином, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.11.2019 року у цивільній справі №711/7275/19 з 1/4 до 1/6 частин всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, виконавчий лист №711/7275/19 від 27.12.2019, виданий відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.11.2019 просить відкликати із Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2020, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Демчик Р.В., у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначений для розгляду судової справи № 711/8460/20 (а.с. 16).

Ухвалою суду від 04 січня 2021 року вказану цивільну справу прийнято, відкрито провадження та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечували. До того ж, сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи (а.с. 19).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі на підставі обґрунтування, що зазначені у позові.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку.

Враховуючи думку позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 06 листопада 2015 року розірвано. (а.с. 12).

За час перебування в шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6). Щодо місця проживання дитини між сторонами спору не існує, син проживає із матір`ю. Батьком дитини записаний позивач. Спору щодо батьківства між сторонами немає.

Відповідно до заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.11.2019 по справі № 711/7275/19 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 09 вересня 2019 та до досягнення дитиною повноліття. (а.с.13)

За вказаним судовим рішенням видано виконавчий лист № 711/7275/19 від 27.12.2019 року.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам наданим Придніпровським ВДВС у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) станом на 01.12.2020 року борг по аліментам, згідно виконавчого листа №711/7275/19 від 27.12.2019 року Придніпровського районного суду м.Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складає 7029,36 грн. (а.с.10)

Позивач не заперечує факту наявності заборгованості по аліментах по виконавчому листу №711/7275/19 від 27.12.2019 року.

Під час розгляду справи також встановлено, що позивач має малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відносин з громадянкою ОСОБА_6 , що підтверджуся свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис 1389. Батьком дитини записаний позивач. (а.с.7)

Згідно з довідкою Державного центру зайнятості від 11.12.2019 року ОСОБА_1 перебуває на обліку по безробіттю в Черкаському МЗЦ з 04 грудня 2019 року. (а.с.8)

Згідно з довідкою Державного центру зайнятості від 11.11.2020 року дохід ОСОБА_1 за період з 01 жовтня 2020 року по 31 жовтня 2020 року становить 3198.00 грн.(а.с.9)

Також встановлено з пояснень позивача, що він не є особою з інвалідністю, працездатний.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу чи групи доказів.

За нормами частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як зазначено у статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов?язків щодо дитини.

Батьки зобов?язані піклуватися про здоров?я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України).

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст. 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього.

За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК).

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз?яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв?язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров?я когось із них.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня 2510 гривень, з 1 грудня - 2618гривень.

За нормами п. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника при стягненні аліментів не може перевищувати 70 відсотків.

З?ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає, що вказані позивачем обставини не дають підстав для зменшення розміру аліментів, які сплачуються ним на виконання судового рішення від 22.11.2019 по справі № 711/7275/19 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обставина - народження дитини у 2015 році, - є тією обставиною, яка мали місце на час постановлення судового рішення від 22.11.2019. При цьому, позивач не скористався правом оскарження його до апеляційного суду у загальному порядку, що свідчить про його згоду із прийнятим судовим рішенням.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивач є працездатною особою.

З огляду на зазначені вище обставини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача, оскільки вони не доведені жодними належними, допустимими та переконливими доказами. При цьому, слід зазначити, що при наявності нових чи інших обставин, передбачених ст. 192 СК України, позивач не позбавлений права на звернення до суду з відповідним позовом.

Крім того, судові витрати (сплачений судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. за подачу позову до суду), слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ст.ст. 51, 55 Конституції України, ст. ст. 150, 180, 181, 182, 183, 192 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, ст. ст. 2, 4, 6-13, 19, 76-80, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352-354 ЦПК України суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Р.В.Демчик

Повне судове рішення складено 22.03.2021 року.

Головуючий: Р. В. Демчик