З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" вересня 2021 р. Справа № 596/1635/20
Провадження № 2/596/76/2021
Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді Митражик Е.М.
при секретарі Кузик М.Я.,
представника позивача Паравійчук Л.В.
неповнолітнього ОСОБА_2
розглянувши в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Чортківської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -
Орган опіки та піклування Гусятинської РДА звернувся до суду в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 із позовом про позбавлення батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилаються на те, що відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12.09.2017 року у справі № 596/2451/16-ц відповідача було відібрано (без позбавлення батьківських прав) малолітнього ОСОБА_2 та передано його органу опіки та піклування Гусятинської РДА для подальшого влаштування. Розпорядженням голови Теребовлянської РДА № 343-од від 28.09.2018 року «Про влаштування дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_2 під піклування» піклувальником над дитиною призначено ОСОБА_4 . Позивач зазначає про те, що на протязі 2019-2020 рр. ОСОБА_3 жодного разу не відвідав ОСОБА_2 під час навчання в Острівецькій ЗОШ I-III cтупенів чи по місцю його проживання, не телефонував ні до сина, ні до його опікуна ( ОСОБА_4 ), не допомагав матеріально та не підтримував сина в жодний інший спосіб. З моменту відібрання дитини за судовим рішенням, відповідач безперешкодно мав можливість налагодити відносини з сином, допомагати та піклуватись про нього, проте жодного разу не звертався до органу опіки і піклування. Вищезазначене свідчить про свідоме ухилення від виконання ОСОБА_3 своїх батьківських обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , що відповідно статті 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав.
Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2021 року залучено до участі в справі правонаступника позивача Органу опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації - Орган опіки та піклування Чортківської районної державної адміністрації.
Представник позивача Паравійчук Л.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з наведених в позовній заяві підстав та доповнила, що і на протязі всього часу перебування даної справи в провадженні суду, відповідач жодного інтересу до життя, навчання сина не проявляв. Просить задовольнити позов.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, за місцем реєстрації. Згідно довідки Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області № 04-14/895 від 08.12.2020 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 , що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також не подано відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, за згоди представника позивача щодо ухвалення заочного рішення, вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини.
Відповідач ОСОБА_3 являється батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва народження серії НОМЕР_1 (а.с.24)
Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12.09.2017 року в цивільній справі № 596/2451/16-ц за позовом органу опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відібрання дитини без позбавлення батьківських, позовні вимоги задоволено та вирішено відібрати без позбавлення батьківських прав малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у його батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с. Самолусківці Гусятинського району Тернопільської області (а.с.5-9).

Рішення набрало законної сили та відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини встановлені цим рішенням не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини.

Розпорядженням голови Гусятинської районної державної адміністрації № 332-од від 20.07.2018 року «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» надано неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статус дитини, позбавленої батьківського піклування. До встановлення опіки над неповнолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено його проживати в сім`ї громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: с. Кам`янка Теребовлянського району Тернопільської області (а.с.11).

Згідно розпорядження голови Теребовлянської районної державної адміністрації № 343-од від 28.09.2018 року «Про влаштування дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_2 під піклування» ОСОБА_4 призначено піклувальником над дитиною, позбавленою батьківського піклування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначено її опікуном над майном дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.10).

Як підтвердили в судовому засіданні представник позивача Паравійчук Л.Й. та сам неповнолітній ОСОБА_2 , він зареєстрований та проживає і по даний час з піклувальником ОСОБА_4 в с.Кам`янка Теребовлянського району.

Наведена обставина підтвержується і довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1146 від 17.08.2020 року, виданою Дарахівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області(а.с.23) та Актами обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини, позбавленої батьківського піклування складених комісіями від 14.07.2020 року та від 17.08.2020 року (а.с.20,21).

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_2 показав, що востаннє бачився з батьком в 2018 році в судовому засіданні в приміщенні суду. Батько з того часу взагалі не цікавиться ним, його життям, навчанням, не телефонує і не питає як він, як його справи. Матеріальної допомоги також ніякої не надає. Бажає, щоб його батька позбавили батьківських прав щодо нього.

Як вбачається із довідки №34 від 17.08.2020 року виданої Острівецькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів, що знаходиться в комунальній власності Теребовлянської міської ради (а.с.15), батько учня 11-го класу ОСОБА_2 протягом 2019-2020 років, його не провідував.

Із змісту письмової заяви ОСОБА_4 видно, що остання повідомляє про те, що батько ОСОБА_3 до свого сина ОСОБА_2 за період з грудня 2016 року по даний час жодного разу не приїжджав по місцю проживання с.Кам`янка Теребовлянського району Тернопільської області і не телефонував (а.с.17).

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Згідно Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № 01-1265/01-15 від 19.10.2020 року, Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18-19).

Представник органу опіки та піклування Паравійчук Л.В. в судовому засіданні підтримала Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_2 .

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові і розуміння, вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст. 19 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

У справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09) від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§100).

Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, тощо.

В роз`ясненнях пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини є однією з підстав для позбавлення батьківських прав згідно пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (стаття 89 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що має місце винна поведінка ОСОБА_3 , який ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання його неповнолітнього сина ОСОБА_2 . А саме, відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не приділяє батьківської уваги, свідомо не бажає опікуватись та спілкуватись з дитиною, не приймає участі у вихованні, матеріальному забезпеченні.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Звідси, суд приходить до висновку, що саме в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , 2004 року народження, позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 81, 89, 263, 265, 268, 280- 282, 284, 288, 289, 354 ЦПК України, ст. ст. 19, п.2 ч.1 ст.164, 165, 166 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Органу опіки та піклування Чортківської районної державної адміністрації (адреса місцезнаходження: м. Чортків, вул. Шевченка, 23, Чортківського району, Тернопільської області, ) в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Кам`янка, Теребовлянського району, Тернопільської області) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ) позбавити батьківських прав щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 27 вересня 2021 року.

Суддя: Е.М. Митражик