Справа № 310/20/17
РІШЕННЯ
Іменем України
22 лютого 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Троценко Т. А.
при секретарі: Мудрак І. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства Оборони України, квартирно - експлуатаційного відділу м. Запоріжжя до ОСОБА_1 , треті особи Бердянська районна державна адміністрація, Управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізької області, товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Будресурси» про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та повернення її законному користувачу,
Встановив:

Військовий прокурор Запорізького гарнізону Південного регіону України звернувся до суду в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя з позовом ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та повернення її законному користувачу, посилаючись на те, головою Бердянської РДА протягом 2006- 2008 років прийнято низку рішень щодо розпорядження землями оборони у с. Луначарське, а саме: розпорядження голови Бердянської РДА від 12.09.2006 року №543 «Про передачу земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою», розпорядження голови Бердянської РДА від 02.08.2007 року № 532 «Про передачу у власність земельних ділянок», розпорядження голови Бердянської РДА від 16.05.2008 р. №345 «Про внесення змін та доповнень до розпорядження голови районної державної адміністрації від 02.08.2007 року №532».
На виконання даних розпоряджень голови Бердянської РДА протягом 2007 року громадянам видано державні акти на право власності на земельні ділянки з цільовим призначенням «для індивідуального дачного будівництва» по 0,10 га кожному.
Відповідно до розпорядження голови Бердянської РДА від 02.08.2007 року №532 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для індивідуального дачного будівництва із земель оборонного призначення, що перебувають у запасі на території Луначарської сільської ради.
Пунктом 2 вказаного розпорядження безоплатно передано у власність громадянину ОСОБА_2 земельну ділянку площею 9,00 га вартістю 8080,80 грн.
На виконання вказаного розпорядження голови Бердянської РДА Алтухов І. А. отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №711057, який було зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, оренди землі за №73.
Рішенням господарського суду Запорізької області від 25.11.2014 року по справі № 908/3717/14 задоволено позов заступника Запорізького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, визнано незаконним, та скасовано розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області № 543 від 12.09.2006р. «Про передачу земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою».
Зазначене рішення набрало законної сили 03.04.2015 року та не скасовано.
За результатами розгляду справи № 908/3717/14 господарський суд встановив, що розпорядження Бердянської РДА № 543 від 12.09.2006р. «Про передачу земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою» прийнято на підставі листа командира військової частини НОМЕР_1 про добровільну відмову від права постійного користування земельною ділянкою військового містечка №9 № 867 від 28.07.2006р., листа ТОВ «Будресурси» та матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки.
Однак Міністр оборони України або, за його дорученням, начальник Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України відповідну згоду на припинення права користування спірною земельною ділянкою і вилучення не надавав, жодної заяви про добровільну відмову від належного Міністерству оборони України права на вказану земельну ділянку не адресував.
Оскільки рішення про відмову від права постійного користування спірною земельною ділянкою не приймалось, а тому будь-які правові підстави для розпорядження нею Бердянською районною державною адміністрацією відсутні. Рішенням господарського суду Запорізької області від 21.12.2015 року по справі № 908/267/15-г визнано незаконними та скасовано розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області № 532 від 02.08.2007 р. «Про передачу у власність земельних ділянок» та № 345 від 16.05.2008 «Про внесения змін та доповнень до розпорядження голови районної державної адміністрації від 02.08.2007 № 532», а постановою Донецького апеляційного господарського суду від 04.04.2016 рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Так, судом встановлено, що земельна ділянка, на якій були розташовані будівлі та споруди військового містечка № НОМЕР_2 на момент їх відчуження перебувала у користуванні Міністерства оборони України і не була предметом договору купівлі - продажу від 03.02.2006р.
За договором купівлі- продажу нерухомого військового майна від 03.02.2006. до ТОВ «Будресурси» (надалі Товариство) були передані у власність лише будівлі та споруди військового містечка № НОМЕР_2 , а не земельна ділянка.
У фактичне користування Торариства перейшло право користування не всією спірною земельною ділянкою (9 га), а лише під будівлями і спорудами. Право на земельну ділянку під будівлями і спорудами не переходило автоматично, а мало бути оформлено відповідно до вимог чинного законодавства.
Бердянська районна державна адміністрація не є розпорядником земель, що перебувають у державній власності, оскільки таке розпорядження землями мало здійснюватися з дотриманням вимог ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України після вилучення земельної ділянки у попереднього користувача в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Оскільки право на земельну ділянку ТОВ «Будресурси» не було оформлено відповідно до вимог чинного законодавства з отриманням правовстановлюючих документів на земельну ділянку, тому ТОВ «Будресурси» також не могло розпоряджатись землею, на якій знаходяться придбані ним будівлі та споруди.
Крім того, відповідно до п. 42 наказу Міністра оборони України № 483 від 22.12.1997р. "Про затвердження Положения про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основних правил користування наданими землями", землі, які виділені в користування Міністерству оборони України, забороняється займати для будівництва індивідуальних і кооперативних житлових будинків, гаражів, інших господарських будівель, а також під дачі та садово-городні ділянки.
Таким чином, ОСОБА_2 отримав у власність земельну ділянку військової частини НОМЕР_1 з порушенням вимог ст. 77 Земельного кодексу України, згідно якої землі оборони, це землі надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військових навчальних закладів, підприємств та установ Збройних Сил України інших військових формувань утворених відповідно до законодавства України.
12. 11. 2008 року за договором купівлі продажу вказану земельну ділянку ОСОБА_2 продав ОСОБА_1 , який оформив новий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 498076, який був зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 81.
Просив визнати недійсним державний акт серії ЯЖ № 498076 на право власності на земельну ділянку площею 0,10 га вартістю 8080,80 грн., що розташована на території Луначарської сільської ради Бердянського району Запорізької області, який виданий ОСОБА_1 , зобов`язати останнього повернути земельну ділянку площею 0,10, кадастровий номер :02:007:0136, яка розташована на території Луначарської сільської ради Бердянського району Запорізької області, законному землекористувачу квартирно- експлуатаційному відділу м. Запоріжжя, судові витрати стягнути з відповідача на користь військової прокуратури.
Прокурор Д. Григор`єв до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.
Представник Міністерства оборони України, сповіщений належним чином, в судове засідання не зявився.
Представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя Міністрества оборони України в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника КЕВ м. Запоріжжя.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили, тому суд розглядає справу за їх відсутності.
Представник третьої особи Бердянської районної державної адміністрації у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник третьої особи управління Держгеокадастру у Бердянському районі в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник третьої особи ТОВ «Будресурси» до суду не явився, 09.11. 2020 року надав відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову на тих підставах, що позивачі ніколи не були власниками спірної земельної ділянки. У Державному акті від 1978 року, у якому за Мелітопольським КЕЧ закріплене безстрокове і безоплатне користування земельною ділянкою 20 га землі в межах згідно з планом користування, не встановлено межі земельної ділянки, наданої в постійне користування, позивачем не доведено, що спірна земельна ділянка входить до складу земельної ділянки (повністю чи частково), право на користування якої посвідчено державним актом.
Посилання прокурора на рішення судів, якими було скасовано рішення Бердянської РДА не мають значення для справи, оскільки розпорядження вичерпали себе в момент їх прийняття і їхнє скасування не породжує правових наслідків.
Крім того, ОСОБА_1 набув спірну земельну ділянку на підставі цивільно правової угоди, яка не скасована та не визнана недійсною, що виключає застосування як підстави позову ст. 387 ЦК України, яка передбачає наслідки набуття майна без правової підстави.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог прокурора, виходячи з наступного.
За ст.ст. 13 та 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Ст.ст. 2, 19 Закону України «Про охорону земель» визначено, що об`єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, посадові особи органів державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до положень ст.12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад і передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.
Частинами першою та другою ст. 116 Земельного кодексу України, визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, садівництва та ін., у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу місцевого самоврядування.
Вибір місця розташування земельної ділянки та надання дозволу і вимог на розроблення проекту її відведення здійснюються в порядку, встановленому статтею 151 Земельного кодексу України.
Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.
Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.
Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (частина перша ст. 126 Земельного кодексу України, в редакції, яка була чинною на момент виникнення правовідносин).
Згідно із частиною третьою ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.
Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.
За змістом ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 2 Земельного кодексу України (1990 року, в редакції чинній на момент виникнення правовідносин, які є предметом розгляду в даній справі), закріплено, що відповідно до цільового призначення всі землі України поділяються на види. Одним із яких є землі оборони.
Згідно ст. 70 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року), землями для потреб оборони визнаються землі, надані для розміщення та постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств і організацій Збройних Сил України, інших військових формувань та внутрішніх військ. Порядок надання земель для потреб оборони визначається законодавством України.
Такі ж приписи містяться і у Земельному кодексі України 2001 року, зокрема, у статтях 19 і 77, а також у Законі України «Про збройні сили України» та Законі України «Про оборону України».
Судом встановлено, що Розпорядженням Міністрів УРСР № 204-0029 від 19.02.1962 р. Мелітопольській квартирно-експлуатаційній частині Мелітопольського району (Мелітопольська КЕЧ) було видано у постійне користування земельну ділянку загальною площею 20га, розташовану у с.Луначарське Бердянського району Запорізької області для будівництва військового містечка № 9.
На виконання зазначеного розпорядження Мелітопольській КЕЧ у 1978 році видано державний акт на право користування землею серії "Б" № 012141, відповідно до якого за землекористувачем (Мелітопольською КЕЧ) закріплено у безстрокове і безплатне користування 20 га землі в межах згідно з планом землекористування. Земля надана для будівництва військового містечка № 9.
У травні 1995 року відповідно до рішення Луначарської сільської ради народних депутатів № 84 від 27.10.1994 р. із раніше відведеної Мелітопольській КЕЧ земельної ділянки площею 20 га Бердянському заводу "Южгідромаш" відведено у постійне користування земельну ділянку площею 7,6 га для організації садового товариства "Гідравлік", в результаті чого у постійному користуванні військової організації залишилась земельна ділянка військового містечка № НОМЕР_2 площею 12,4 га.
Наказом командувача військами ордена Червоного прапора Південного оперативного командування "Про організацію реформування та ліквідації Мелітопольської квартирно-експлуатаційної частини (району) Південного оперативного командування" від 27.01.2003 № 55 Мелітопольську квартирно-експлуатаційну частину (району) Південного оперативного командування розформовано, правонаступником визнано Запорізьку квартирно-експлуатаційну частину (району) Південного оперативного командування, у зв`язку з чим останньою прийнято на облік земельну ділянку військового містечка № НОМЕР_2 площею 12,4 га.
На виконання вимог Директиви Міністра оборони України від 30.03.2003 № Д-115/1/03 «Про проведення організаційних заходів у Збройних Силах України» відповідно до наказу начальника КЕЧ Запорізького району № 46 від 06.05.2003, Квартирно-експлуатаційну частину Запорізького району переформовано в КЕВ м. Запоріжжя з 06.05.2003р.
Поряд з тим, 03.02.2006р. між дочірнім підприємством Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державним підприємством «Укроборонсервіс», з одного боку (продавець), та товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Будресурси», з іншого боку (покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого військового майна: будівель і споруд військового містечка № 9.
У зв`язку зі зміною власника зазначених об`єктів нерухомості 17.07.2006р. ТОВ «Будресурси» звернулося до голови Бердянської районної державної адміністрації (далі - Бердянська РДА) з листом № 17/07 щодо відведення земельної ділянки колишнього військового містечка № НОМЕР_2 під індивідуальне дачне будівництво співробітникам товариства та членам їх сімей.
Головою Бердянської РДА протягом 2006-2008 років прийнято низку рішень щодо розпорядження землями оборони у с. Луначарське (за межами населеного пункту), а саме: 1)розпорядження голови Бердянської РДА від 12.09.2006 № 543 «Про передачу земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою», яким: передано в землі запасу оборонного призначення земельну ділянку площею 9,88 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; погоджено матеріали місця розташування земельної ділянки для передачі громадянам для індивідуального дачного будівництва площею 9,0 га за рахунок вищезазначених земель; надано дозвіл громадянам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 9,0 га для передачі їм у власність під дачне будівництво у межах норм безоплатної приватизації за рахунок земель оборонного призначення, що перебувають у запасі на території Луначарської сільської ради; 2) розпорядження голови Бердянської РДА від 17.11.2006 № 707 «Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації від 12.09.06 № 543», яким попереднє розпорядження визнано таким, що втратило чинність; 3) розпорядження голови Бердянської РДА від 31.01.2007 № 67 «Про визнання такими, що втратили чинність, розпоряджень голови райдержадміністрації», яким на виконання протесту Бердянського міжрайонного прокурора розпорядження № 707 від 17.11.2006 скасовано; 4) у зв`язку з вилученням земельної ділянки загальною площею 9,88 га, на яких була розташована військова частина НОМЕР_1 видано розпорядження голови Бердянської РДА від 02.08.2007 № 532 «Про передачу у власність земельних ділянок», яким: затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для індивідуального дачного будівництва із земель оборонного призначення, що перебувають у запасі на території Луначарської сільської ради; передано у власність 90-та громадянам наведені земельні ділянки по ОД га кожному та зобов`язано оформити державні акти на право власності на земельні ділянки; 5)розпорядження голови Бердянської РДА від 16.05.2008 № 345 «Про внесення змін та доповнень до розпорядження голови районної державної адміністрації від 02.08.2007 № 532», яким до вказаного у назві розпорядження внесено наступні зміни: доповнено пунктом 1.1., відповідно до якого земельну ділянку загальною площею 9,0 га переведено із земель оборони до земель рекреаційного призначення; змінено редакцію пункту 2 щодо передачі у власність громадянам земельних ділянок загальною площею 9,0 га за рахунок земель державної власності рекреаційного призначення, що перебувають у запасі.
Так, відповідно до розпорядження голови Бердянської РДА від 02.08.2007 № 532 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для індивідуального дачного будівництва із земель оборонного призначення, що перебувають у запасі на території Луначарської сільської ради.
Пунктом 2 вказаного розпорядження безоплатно передано у власність громадянам земельні ділянки загальною площею 9,00 га, в т.ч. забудовані землі 9,00 га для індивідуального дачного будівництва, у тому числі й громадянину ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,10 га вартістю 8 080, 80 грн.
На виконання вказаного розпорядження голови Бердянської РДА Алтухов І. А. отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №711057, який було зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 73.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.11.2014 року по справі № 908/3717/14 задоволено позов заступника Запорізького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області № 543 від 12.09.2006 «Про передачу земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою». Зазначене рішення набрало законної сили 03.04.2015 та не скасовано.
За результатами розгляду справи № 908/3717/14 господарський суд встановив, що розпорядження Бердянської РДА № 543 від 12.09.2006 «Про передачу земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою» прийнято на підставі листа командира військової частини НОМЕР_1 про добровільну відмову від права постійного користування земельною ділянкою військового містечка № 9 № 867 від 28.07.2006, листа ТОВ «Будресурси» та матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки. Однак Міністр оборони України або, за його дорученням, начальник Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України, відповідну згоду на припинення права користування спірною земельною ділянкою, її вилучення не надавав, жодної заяви про добровільну відмову від належного Міністерству оборони України права на вказану земельну ділянку не адресував. Оскільки рішення про відмову від права постійного користування спірною земельною ділянкою не приймалось, а тому будь-які правові підстави для розпорядження нею Бердянською районною державною адміністрацією відсутні.
Рішенням господарського суду Запорізької області від 21.12.2015 року по справі № 908/267/15-г визнано незаконними та скасовано розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області № 532 від 02.08.2007 «Про передачу у власність земельних ділянок» та № 345 від 16.05.2008 «Про внесення змін та доповнень до розпорядження голови районної державної адміністрації від 02.08.2007 Л» 532», а постановою Донецького апеляційного господарського суду від 04.04.2016 рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку загальною площею 0,10 га на підставі незаконного розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації №532 від 02.08.2007 року, яке скасовано в судовому порядку.
Як вбачається з копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 498076 за договором купівлі продажу від 12. 11. 2008 року вказану земельну ділянку придбав ОСОБА_1 , Державний акт був зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 81.
Прокурор просить визнати недійсним вказаний державний акт на право власності на землю, виданий ОСОБА_1 , та зобов`язати останнього повернути земельну ділянку законному землекористувачу - квартирно - експлуатаційному відділу м. Запоріжжя.
Частина 4 ст. 81 ЦПК України передбачає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлене законом.
Таким чином, суд не встановлює правомірність прийнятого Бердянською РДА розпорядження, оскільки ця обставина вже встановлена в судовому порядку.
На теперішній час вбачається ситуація, коли Державний акт на право постійного користування Мелітопольською КЕЧ земельною ділянкою площею 20 га для будівництва військового містечка № НОМЕР_2 не скасовано.
Стаття 393 ЦК України передбачає, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом недійсним та скасовується.
Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акту органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.
Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Пунктом 2 розпорядження голови Бердянської РДА № 532 від 02. 08. 2007 року земельна ділянка надана у власність ОСОБА_2 безоплатно.
Згідно ч. 3 ст. 388 ЦК України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.
ОСОБА_2 не набув право власності на спірну земельну ділянку внаслідок скасування розпорядження БРДА № 532 від 02. 08. 2007 року, а тому не мав права її відчужувати ОСОБА_1 .
Згідно до ст. ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов`язана його повернути. Особа зобов`язана повернути майно й тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, відпала.
А відтак, державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 498076, виданий ОСОБА_1 є недійсним.
Викладене дає підстави зробити висновок, що земельна ділянка, яка була передана на підставі незаконного державного акта на право власності на земельну ділянку підлягає поверненню квартирно-експлуатаційному відділу м. Запоріжжя.
Заперечення проти позову ТОВ «Будівельна компанія «Будресурси» суд не приймає до уваги, оскільки вони не спростовують доводи позовної заяви та правовідносини, встановлені судом.

Керуючись ст.ст. 2, 70 ЗК України (в редакції 1990 року), ст.ст.19, 77, 116, 151 ЗК України (в редакції 2001 року), Закону України «Про Збройні Сили України», Закону України «Про використання земель оборони», ст. ст. 12,13,81, 258-263 ЦПК України, суд
Ухвалив:

Позовні вимоги військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства Оборони України, квартирно - експлуатаційного відділу м. Запоріжжя задовольнити повністю.
Визнати недійсним державний акт серії ЯЖ № 498076 на право власності на земельну ділянку площею 0,10 га вартістю 8080,80 грн., що розташована на території Луначарської сільської ради Бердянського району Запорізької області, який виданий ОСОБА_1 .
Зобов`язати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) повернути земельну ділянку площею 0,10га (кадастровий номер :02:007:0136), яка розташована на території Луначарської сільської ради Бердянського району Запорізької області, законному землекористувачу квартирно експлуатаційному відділу м. Запоріжжя (код ЄДР 07809992).
Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь військової прокуратури Південного регіону України (отримувач: військова прокуратура Південного регіону, код 38296363, банк отримувача Держказначейська служба України, м. Київ код банку 820172, рах. № 2762) судовий збір в розмірі 2756,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 19. 03. 2021 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області Т. А. Троценко