Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/744/20
Провадження № 2/670/49/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Волкової О.М.

з участю секретаря Кушнір О.В.

за відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Віньківці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив визнати за ним право власності на домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , який був власником житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , і після його смерті відкрилась спадщина.

Позивач, як спадкоємець за заповітом, в порядку передбаченому ст. 1269 ЦК України прийняв спадщину, та отримав у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна.

Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому він позбавлений можливості реалізувати своє спадкове право, і це право підлягає захисту в судовому порядку.

Ухвалою від 04.12.2020 року у справі відкрито провадження.

Ухвалою від 19.02.2021 року у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання 11.03.2021 року учасники справи, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду письмову заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача -- Віньковецький селищний голова Лужняк В. також подав до суду заяву, якою просив справу слухати без участі представника Віньковецької селищної ради та рішення прийняти на розсуд суду.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Віньківці Віньковецького району Хмельницької області помер батько позивача - ОСОБА_2 , який був власником житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , і після його смерті відкрилась спадщина.

Син померлого ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв шляхом подання заяви нотаріусу у строк для прийняття спадщини, визначений ст. 1270 ЦК України. За його заявою відкрита спадкова справа, та він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, а саме: земельну ділянку площею 0,15 га за адресою АДРЕСА_1 призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,1248 га за адресою смт. Віньківці Віньковецького району Хмельницької області призначену для ведення особистого селянського господарства.

Вказані обставини підтверджуються: паспортом позивача, копією свідоцтва про смерть батька позивача ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 ; копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 , де батьком зазначено ОСОБА_2 ; копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.11.2020 року зареєстрованого в реєстрі за № 1035 на земельну ділянку після смерті ОСОБА_2 , спадкоємцем якого є ОСОБА_1 ; копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.11.2020 року зареєстрованого в реєстрі за № 1036 на земельну ділянку після смерті ОСОБА_2 , спадкоємцем якого є ОСОБА_1 ; копією плану земельної ділянки в АДРЕСА_1 площею забудови 32 м.кв. від 24.09.1973 року на ім`я ОСОБА_2 ; копією свідоцтва № НОМЕР_3 про забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР забудовника ОСОБА_2 ; копією технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_2 від 10.05.1989 року; випискою з погосподарської книги № 2 за 1991-1995 роки, згідно якої ОСОБА_2 був головою двору та власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ; копією спадкової справи № 189-2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 03.11.2020 року, згідно якої ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до довідки КП «БТІ» № 1-1296 від 22.09.2020 року вартість домоволодіння по АДРЕСА_1 становить 61897,00 гривень.

Відповідно до довідки КП «БТІ» № 1-1299 від 22.09.2020 року,первинна інвентаризація домоволодіння в АДРЕСА_1 , не проводилась, правовстановлюючі документи на домоволодіння станом на 01.01.2013 року не видавались.

За змістом довідки Віньковецької селищної ради № 3398 від 25.11.2020 року, ОСОБА_2 до дня смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 , та проживав з сином ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1217 та ст. 1218).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцям з часу її відкриття.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом, спадщину прийняв, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння в АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_1 листом приватного нотаріуса Кухарської Л.А. від 03.11.2020 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з цим позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальні конторі.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Оцінивши досліджені докази, суд доходить висновку, що ОСОБА_2 за життя набув право власності на домоволодіння в АДРЕСА_1 , відповідно до закону, однак не провів його державну реєстрацію, через що його спадкоємець - син ОСОБА_1 не має змоги реалізувати свої спадкові права, у зв`язку з чим виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку.

Враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 15, ст. 16, ст.ст. 1261-1265, ст.ст. 1267-1269, ст. 1278 ЦК України, ст.ст. 10-13, ст. 17, ст.ст. 258-259, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 11.03.2021 року.

Суддя О.М. Волкова