справа № 208/3604/21
№ провадження 2/208/1403/21
РІШЕННЯ

Іменем України

08 грудня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі Головуючого судді: Похвалітої С.М. за участі секретаря судового засідання: Грищенко О.Л., представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представника відповідачів Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» Красницької Я.С., Красницька-Келемберт А.С. , представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Камянського відділення управління виконавчої дирекції Галіциної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Кам`янського відділення управління виконавчої дирекції, про відшкодування моральної шкоди спричиненої внаслідок нещасного випадку на виробництві, що спричинило смерть, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, третьої особи

Позивач ОСОБА_1 звернулась із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Кам`янського відділення управління виконавчої дирекції, про відшкодування моральної шкоди спричиненої внаслідок нещасного випадку на виробництві, що спричинило смерть.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 при виконанні трудових обов`язків загинув її чоловік ОСОБА_4 .

На ПАТ «Дніпровський меткомбінат» складений Акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку від 02 квітня 2019 року № 5, згідно якого нещасний випадок є таким, який пов`язаний з виробництвом.

Приблизно о 07.00 год. ІНФОРМАЦІЯ_2 по закінченню змінно-зустрічних зборів ОСОБА_5 дав команду ОСОБА_4 прийти до кімнати майстрів о 07.00 год. для отримання цільового інструктажу з охорони праці по безпечному маршруту слідування до конвертерного цеху. О 07.30 год. ОСОБА_5 у кімнаті майстрів провів ОСОБА_4 цільовий інструктаж з охорони праці, оформив розпорядження по прокатному цеху про тимчасове переведення ОСОБА_4 з його згоди, до конвертного цеху, про що останній розписався. На період стажування ОСОБА_4 розпорядженням по конвертерному цеху від 26 жовтня 2018 року № 5625 був закріплений за машиністом крану № 16 ОСОБА_6 , котрий працював у зміні з 07.00 год. до 19.00 год. ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за допомогою ліфту піднялися на відмітку +56,0 м. і направились до електромостового крану № 16. При цьому на відмітці -56,0 м. ОСОБА_6 на вимогу майстра підрядної організації виділити машиністу крана на електромостовий кран № 16 А, відповів відмовою, вказав, що одного ОСОБА_4 на кран не відпустить, а вони прийдуть пізніше після технічного обслуговування електромостового крану № 16.

Приблизно о 08.40 год. ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 піднялися на прохідну підкранову галерею електромстових кранів № 16, № 15, № 16-а, зі східної сторони конвертерного відділення, обладнану справним стаціонарним огородженням з обох сторін, висотою 1080 мм.

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 піднялися на міст електромостового крану № 16 для проведення робіт по технічному обслуговуванню крану, залишивши при цьому ОСОБА_4 самого на прохідній підкрановій галереї в районі середини моста електромостового крану № 16.

Під час обтяжки болтових кріплень південного редуктору ходу моста крана ОСОБА_6 знаходився спиною у напрямку до прохідної підкранової галереї, де знаходився ОСОБА_4 , а ОСОБА_7 боком до місця знаходження стажера.

Під час обтяжки болгових кріплень південного редуктору ходу моста крана, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_6 , що стажер ОСОБА_8 зістрибнув, так як він побачив руку, яка знаходилась за стаціонарним огородженням прохідної підкранової галереї та за мить відчепилась від верхнього елементу огорожі. У відповідь ОСОБА_6 сказав, що жарти такі недоречні, після чого вони почули хлопок. Не надавши особливого значення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обстежили у подальшому ще механізм підйому електромостового крану № 16. Після чого спустилися на прохідну підкранову галерею та не виявили ОСОБА_4 на ній. Біля колони на прохідній підкрановій галереї ОСОБА_7 та ОСОБА_6 знайшли захисні рукавиці.

З використанням мобільного зв`язку ОСОБА_7 та ОСОБА_6 повідомили про те, що трапилося своїм безпосереднім керівникам, якими був організований виклик машин швидкої допомоги здоров пункту № 1 ПАТ «Дніпровський меткомбінат». Прибувши на місце бригада медпрацівників здоров пункту № 1 констатувала смерть ОСОБА_4 .

Характер пошкоджень, їх локалізація, перевага внутрішніх пошкоджень над зовнішніми, наявність ознак струсу тіла у вигляді крововиливів в області коренів легень, розривів печінки в області воріт, свідчить про те, що пошкодження виникли внаслідок ступінчатого падіння з великої висоти, з місцем первинного контакту в області попередньої двотаврової балки на відмітці +54,0 метрів, на якій знаходиться захисна каска постраждалого, від чого утворились пошкодження у вигляді рани на межі лобної та лівої скроневої областей, в місці проекції якої перелом зовнішньої кісткової пластинки лівої скроневої кістки, з послідуючим падінням ударом областю нижніх кінцівок о перешкоду на рівні +35,7 м. з послідуючим падінням до місця знаходження тіла постраждалого.

Згідно відповіді Кам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 06 березня 2019 року достатніх підстав вважати нещасний випадок під час якого загинув ОСОБА_4 суїцидом не виявляється можливим.

Оскільки втрата її чоловіка є незворотною втратою, що не може бути відновлена, а тому її душевні страждання будуть тривати і далі, що свідчить про її безстроковість. Смерть чоловіка повністю змінила її життя, в зв`язку зі смертю чоловіка вона перенесла дуже сильне душевне потрясіння. Позивач лишилась чоловіка самої близької людини, з яким прожила 27 років. Ті душевні страждання, які вона переживає, вона цілком розуміє на невизначений час у зв`язку з безповоротною втратою близької людини і ця втрата призвела до порушення нормальних життєвих зв`язків. Смерть чоловіка спричинила їй сильну психологічну травму. Моральну шкоду оцінює в 470 000 грн.

Тому просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 470 000 грн. без урахуванням податків з доходів фізичних осіб, інших зборів та платежів.

Представник відповідача надав суду відзив на позов, у якому просили суд відмовити в задоволенні позову.

Відповідач визнає, що моральні страждання позивачки зумовлені глибокими емоційними переживаннями з приводу страти чоловіка, проте лише факт душевних страждань позивача через смерть близької людини не є достатньою самостійною підставою для стягнення саме з ПАТ «ДМК» моральної шкоди на користь позивача.

Вважають, що відсутні умови та підстави для відповідальності саме ПАТ «ДМК» за спричинену моральну шкоду, оскільки смерть чоловіка позивача сталась не через протиправні діяння відповідача, за відсутності вини відповідача та причинно-наслідкового зв`язку між діяннями відповідача та нещасним випадком.

Позивачем не наведено доказів того, що причиною смерті її чоловіка стало недотримання відповідачем вимог чинного законодавства у сфері безпеки праці. Документально підтверджено, що нещасний випадок із чоловіком позивача стався внаслідок його власної грубої необережності, через недотримання ним правил особистої безпеки - за відсутності технічних та організаційних причин настання нещасного випадку.

Позивачем також не доведено, що саме відповідач є заподіювачем їй моральної шкоди, адже у справі відсутні докази того, що душевні страждання позивача спричинені їй саме протиправною поведінкою відповідача.

Позивачем не наведено фактичного та документального обґрунтування розумності, співмірності і справедливості заявленого нею відшкодування моральної шкоди з урахуванням фактичних обставин справи.

Згідно висновку Дніпродзержинського відділення СМЕ КЗ «Дніпропетровського обласного бюро судово-економічної експертизи» ДОР» встановлено, що причиною смерті ОСОБА_9 є порушення анатомічної цілісності тіла, яке виявилося не сумісне з життям. Таким чином смерть ОСОБА_9 настала внаслідок падіння з висоти.

Вважає, що на момент настання нещасного випадку із ОСОБА_4 був чинний Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232.

Відповідно до актів, які складені комісією, до складу якої входили ПАТ «Дніпровський меткомбінат», представники органу Держпраці та представники профспілкової організації встановлена та обставин в ході розслідування та висновок комісії, що причини настання нещасного випадку технічні та організаційні причини відсутні.

Крім того, особами, дії чи бездіяльність яких призвели до нещасного випадку зі смертельним наслідком, є ОСОБА_4 - машиніст крану металургійного виробництва прокатного цеху ПАТ «Дніпровський меткомбінат» порушив вимоги інструкції з охорони праці № 0.33.18 для машиністів кранів електричних вантажопідйомних кранів мостового типу, затвердженої наказом по ПАТ «Дніпровський меткомбінат» від 28 вересня 2018 року № 1275, а саме пункт 1.3.19 При пересуванні по території комбінату, цеху, при виконанні робіт, дотримуйтесь заходів особистої безпеки.

Так, за результатами проведеного спеціального розслідування нещасного випадку із ОСОБА_4 комісією із спеціального розслідування не встановлено протиправних дій відповідача та його посадових осіб, порушень роботодавцем вимог законодавства з охорони праці, що призвели до настання нещасного випадку із ОСОБА_4 ; причинно-наслідкового зв`язку між настанням нещасного випадку та діями відповідача; відповідальних осіб зі сторони ПАТ «Дніпровський меткомбінат», винних у порушенні вимог законодавства з охорони праці, що призвели до настання нещасного випадку зі потерпілим ОСОБА_4 . Причиною нещасного випадку із потерпілим із смертельним наслідком є лише особиста недбалість потерпілого.

Вважають, що позивачем не доведено наявність підстав для покладення на ПАТ «ДМК» відповідальності за завдану моральну шкоду, тому як останньої не доведено, що нещасний випадок із її чоловіком обумовлено саме порушенням з боку відповідача вимог про безпеку праці.

Також вважають безпідставними посилання позивача на приписи ст. 153 КЗП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці» як нормативної підстави позову, оскільки позивачем не доведено допущення ПАТ «ДМК» як роботодавцем правопорушень в сфері охорони праці; не надано доказів порушення відповідачем вимог законодавства з охорони праці, що мали наслідком саме настання нещасного випадку із ОСОБА_4 .

Крім того, позивачем не надано до суду жодних письмових доказів, якими вона підтверджує дійсну обґрунтованість матеріальної оцінки заявленого нею розміру спричиненої їй моральної шкоди, не навела жодного доказу вини відповідача, протиправної його поведінки та причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою відповідача та заподіяння позивачу моральної шкоди.

У зв`язку із викладеним представники відповідача просять відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Камянського відділення управління виконавчої дирекції надав суду письмові пояснення, у яких просить суд відмовити в задоволенні позову, тому як постановою Фонду від 04 березня 2020 року ОСОБА_1 призначено та виплачено одноразову допомогу в разі смерті потерпілого його сім`ї.

Представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилалась на обставини зазначені в позові, надала відповідь на відзив.

Просила суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 470 000 грн. без урахуванням податків з доходів фізичних осіб, інших зборів та платежів.

Представники відповідача Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» Красницька Я.С., Красницька-Келемберт А.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в задоволенні позову, посилались на обставини зазначені у відзиві на позов, надали суд відзив та заперечення на відповідь на відзив.

Представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Камянського відділення управління виконавчої дирекції Галіцина О.О. судовому засіданні вважала, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Процесуальні дії суду

Ухвалою суду від 18 травня 2021 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 08 листопада 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду.

Обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу від 31 серпня 1991 року, актовий запис № 466.

Згідно з свідоцтва про смерть актовий запис № 961, виданого Південним районним у місті Камянське відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 27 жовтня 2018 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 52 роки.

Відповідно до Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03 квітня 2019 року (форма Н-5) ОСОБА_4 працював машиністом крану металургійного виробництва 5 розряду прокатного цеху ПАТ «Дніпровський меткомбінат», загальний стаж роботи - 34 роки, у тому числі на підприємстві 33 роки, за професією 33 роки.

Приблизно о 07.00 год. ІНФОРМАЦІЯ_2 по закінченню змінно-зустрічних зборів ОСОБА_5 дав команду ОСОБА_4 прийти до кімнати майстрів о 07.00 год. для отримання цільового інструктажу з охорони праці по безпечному маршруту слідування до конвертерного цеху.

О 07.30 год. ОСОБА_5 у кімнаті майстрів провів ОСОБА_4 цільовий інструктаж з охорони праці, оформив розпорядження по прокатному цеху про тимчасове переведення ОСОБА_4 з його згоди, до конвертного цеху, про що останній розписався.

На період стажування ОСОБА_4 розпорядженням по конвертерному цеху від 26 жовтня 2018 року № 5625 був закріплений за машиністом крану № 16 ОСОБА_6 , котрий працював у зміні з 07.00 год. до 19.00 год. ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за допомогою ліфту піднялися на відмітку +56,0 м. і направились до електромостового крану № 16. При цьому на відмітці -56,0 м. ОСОБА_6 на вимогу майстра підрядної організації виділити машиністу крана на електромостовий кран № 16 А, відповів відмовою, вказав, що одного ОСОБА_4 на кран не відпустить, а вони прийдуть пізніше після технічного обслуговування електромостового крану № 16.

Приблизно о 08.40 год. ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 піднялися на прохідну підкранову галерею електромстових кранів № 16, № 15, № 16-а, зі східної сторони конвертерного відділення, обладнану справним стаціонарним огородженням з обох сторін, висотою 1080 мм.

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 піднялися на міст електромостового крану № 16 для проведення робіт по технічному обслуговуванню крану, залишивши при цьому ОСОБА_4 самого на прохідній підкрановій галереї в районі середини моста електромостового крану № 16.

Під час обтяжки болтових кріплень південного редуктору ходу моста крана ОСОБА_6 знаходився спиною у напрямку до прохідної підкранової галереї, де знаходився ОСОБА_4 , а ОСОБА_7 боком до місця знаходження стажера.

Під час обтяжки болгових кріплень південного редуктору ходу моста крана, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_6 , що стажер ОСОБА_8 зістрибнув, так як він побачив руку, яка знаходилась за стаціонарним огородженням прохідної підкранової галереї та за мить відчепилась від верхнього елементу огорожі. У відповідь ОСОБА_6 сказав, що жарти такі недоречні, після чого вони почули хлопок. Не надавши особливого значення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обстежили у подальшому ще механізм підйому електромостового крану № 16. Після чого спустилися на прохідну підкранову галерею та не виявили ОСОБА_4 на ній. Біля колони на прохідній підкрановій галереї ОСОБА_7 та ОСОБА_6 знайшли захисні рукавиці.

З використанням мобільного зв`язку ОСОБА_7 та ОСОБА_6 повідомили про те, що трапилося своїм безпосереднім керівникам, якими був організований виклик машин швидкої допомоги здоров пункту № 1 ПАТ «Дніпровський меткомбінат». Прибувши на місце бригада медпрацівників здоров пункту № 1 констатувала смерть ОСОБА_4 .

Характер пошкоджень, їх локалізація, перевага внутрішніх пошкоджень над зовнішніми, наявність ознак струсу тіла у вигляді крововиливів в області коренів легень, розривів печінки в області воріт, свідчить про те, що пошкодження виникли внаслідок ступінчатого падіння з великої висоти, з місцем первинного контакту в області попередньої двотаврової балки на відмітці +54,0 метрів, на якій знаходиться захисна каска постраждалого, від чого утворились пошкодження у вигляді рани на межі лобної та лівої скроневої областей, в місці проекції якої перелом зовнішньої кісткової пластинки лівої скроневої кістки, з послідуючим падінням ударом областю нижніх кінцівок о перешкоду на рівні +35,7 м. з послідуючим падінням до місця знаходження тіла постраждалого.

Згідно відповіді Кам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 06 березня 2019 року достатніх підстав вважати нещасний випадок під час якого загинув ОСОБА_4 суїцидом не виявляється можливим.

Причиною настання нещасного випадку необережність потерпілого; порушенням вимог інструкції з охорони праці № 0.33.18 для машиністів кранів електричних вантажопідйомних кранів мостового типу, затвердженої наказом по ПАТ «ДМК» від 28.09.2018 року № 1275, а саме п.1.3.19 При пересуванні по території комбінату, цеху, при виконанні робіт, дотримуйтесь заходів особистої безпеки.

Комісія вважає, що особами, дії або бездіяльність, яких призвели до нещасного випадку зі смертельним наслідком є: ОСОБА_4 - машиніст крану металургійного виробництва прокатного цеху ПАТ «Дніпровський меткомбінат», який з незрозумілих причин, не давши про особисту безпеку, перемістився за стаціонарну огорожу прохідної галереї та не втримавшись впав на відмітку + 22,0м., порушивши вимоги інструкції з охорони праці №.0.33.18 для машиністів кранів (кравників) електричних вантажопідйомних кранів мостового типу, затвердженої наказом по ПАТ «ДМК» від 28.09.2018 року № 1275.

На підставі проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався ІНФОРМАЦІЯ_2 (форма Н-5) складено Акт № 5 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 03 квітня 2019 р. (форма Н-1), в п.7 якого зазначено, що причини настання нещасного випадку: психофізіологічна причина: особиста необережність потерпілого, а також в пункті 10 зазначено осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, де вказано, що ОСОБА_4 порушив вимоги інструкції з охорони праці № 0.33.18 для машиністів кранів (кранівників) електричних вантажопідйомних кранів мостового типу, затвердженої наказом по ПАТ «Дніпровський меткомбінат» від 28 вересня 2018 року № 1275, а саме Пункт 1.3.19 при пересуванні по території комбінату, цеху, при виконанні робіт, дотримуйтесь заходів особистої безпеки.

Ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позивачем обраний спосіб захисту, що відповідає вимогам ч.2 ст.16 ЦК України та предметом позову є стягнення моральної шкоди.

Згідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З позовних вимог вбачається, що між сторонами виник спір з цивільних правовідносин, до яких застосовуються положення Цивільного Кодексу України.

Оцінка суду

Суд, вислухавши представника позивача, представників відповідача, представника третьої особи, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про частковому задоволенню позовних вимог з наступних підстав.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно частини першої статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Відповідно до статті 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно із частинами першою, другою, п`ятою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом (частина друга статті 1193 ЦКУкраїни).

Частинами першою-третьою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у: 1) фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За положеннями в пункті 2 частини 2 і частини 3 статті 23 ЦК України і в сенсі роз`яснень у пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (частина перша статті 1167 ЦК України).

Частина друга статті 1168 ЦК України визначає, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до ч.2 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди.

Як з`ясовано, судом та проаналізовано надані сторонами матеріали, суд враховує сильний душевний біль через загибель на виробництві близької людини, ступінь і глибину моральних страждань як наслідків цієї втрати, що є незворотною і буде подовжуватись в житті позивача і надалі, істотність вимушених змін у житті позивача без чоловіка як духовного так і побутового значення, змушеної зміни в життєвих стосунках, що вимагає додаткових зусиль для організації свого побуту і відновлення активності життя, визначено розмір відшкодування спричиненої немайнової шкоди - 100 000 грн.

За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, нещасний випадок стався під час перебування ОСОБА_4 у трудових відносинах з ПАТ «Дніпровський меткомбінат», а отже, наявні правові підстави для відшкодування відповідачем моральної шкоди позивачу, з урахуванням глибини та тривалості її моральних страждань, яких вона зазнала внаслідок смерті чоловіка. При визначенні моральної шкоди суд виходив із засад розумності і справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Аргументи відзиву про те, що позивач не підтвердила достатніми та допустимими доказами факт заподіяння їй моральних страждань та розмір завданої їй моральної шкоди, не заслуговують на увагу, оскільки смерть рідної людини - це не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання. При цьому розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Встановивши, що смерть ОСОБА_4 сталася від нещасного випадку на виробництві, під час виконання ним трудових обов`язків, позивачу завдано моральної шкоди, суд, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що достатній розмір відповідатиме розміру грошової компенсації моральної шкоди у сумі 100 000 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судовий збір

З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. підлягає стягнення з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 43 Конституції України, ст.ст.15, 16, 23, 1167, 1168, 1172, ЦК України, ст. ст. 12, 76, 80, 81, 89, 141, 263, 264, 265, 274, 354, 355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Кам`янського відділення управління виконавчої дирекції, про відшкодування моральної шкоди спричиненої внаслідок нещасного випадку на виробництві, що спричинило смерть, задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» (, адреса: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Соборна,18-Б) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ):

- 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. - в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої внаслідок нещасного випадку на виробництві, що спричинило смерть.

В іншій частині позову, відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» (, адреса: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Соборна,18-Б) на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат» (, адреса: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Соборна,18-Б).

Суддя Похваліта С. М.