СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/175/21
ун. № 693/1156/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Войтенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Семененко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про заміну у виконавчому листі сторони виконавчого провадження, подану в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2020 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про заміну у виконавчому листі сторони виконавчого провадження, шляхом заміни стягувача його правонаступником, мотивуючи свої вимоги тим, що заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.05.2017 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, було стягнуто заборгованість за кредитним договором №0, що був укладений 20.06.2008 з АТ «Укрсиббанк». На підставі вищезазначеного судового рішення були видані виконавчі листи відносно боржників: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Відносно ОСОБА_2 на підставі зазначеного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження №55203348, що перебуває на виконанні в Святошинському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Відносно ОСОБА_3 на підставі зазначеного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження №55203227, що перебуває на виконанні в Святошинському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 10.08.2020 року між АТ «Дельта банк» та ТОВ «Вердикт капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги №2301/К, за яким було передано право вимоги за кредитним договором №0, що був укладений 20.06.2008 року від АТ «Дельта банк» до ТОВ «Вердикт капітал» і відповідно ТОВ «Вердикт капітал» стало новим кредитором за кредитним зобов`язанням. 21.08.2020 року ТОВ «Вердикт капітал» було за відповідним договором №14689635 відступлено право вимоги відносно заборгованості за вищезазначеним кредитним договором заявнику - ОСОБА_1 . Для реалізації прав як кредитора необхідно отримати права стягувача за вищезазначеними виконавчими провадженнями. У зв`язку з чим стягувач звернувся до суду з вказаною заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

В судове засідання представник заявника не з`явився, однак у заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності.

До суду надійшла заява від представників боржника, в якій вказано, що боржники просять задовольнити вказану заяву.

Інші сторони у судове засідання не з`явились і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надали, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Відповідно ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява про заміну сторони стягувача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.05.2017 року позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в розмірі 2 989 010,44 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 996 928,82 грн.; сума заборгованості за відсотками - 1 332 017,97 грн.; пеня - 618 837,36 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 23 141,14 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках - 18 085,15 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» суму судових витрат в розмірі 1378 грн (том 2, а.с. 26).

З матеріалів поданої заяви вбачається, що 10.08.2020 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір про відступлення прав вимоги №2301/К згідно з яким, банк відступив, а Товариство набуло права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього Договору. Згідно з наданими додатками до вказаного договору вбачається, що за договором було передано права вимоги, у тому числі до боржників.

21.08.2020 року між Товариством з обмереженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ОСОБА_1 було укладено договір №14689635 про відступлення прав вимоги за кредитним договором (том 2, а.с. 43).

Відповідно до акту приймання передачі від 28.08.2020 Товариство з обмереженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передало право вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 20.06.2008 та договору поруки №212508 від 20.06.2008 року (том 2, а.с. 48).

Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то п. 5 ст. 15 Закон України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

В ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила:«Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті ст. 512 ЦК України, ст. 442ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Як вже зазначалося, в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 20.11.2013 року, при перегляді ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.06.2013 року, встановлено, що заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що існують підстави, передбачені законом, для задоволення заяви та заміни сторони стягувача його правонаступником.

Керуючись ст.ст. 1-20, 352, 353, 442, 446 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну у виконавчому листі сторони виконавчого провадження, подану в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчих провадженнях по примусовому виконанню рішення Святошинського районного суду міста Києва від 18.05.2017 у справі № 693/1156/15-ц з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»() на його процесуального правонаступника ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Войтенко