Справа № 463/7021/21 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/811/3349/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Ванівського О.М., Шеремети Н.О.,

при секретарі Ждан К.О.,

з участю представника ТзОВ «Львівенергозбут» Козича В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» на ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 30 липня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ТОВ «Львівенергозбут» звернувся до Личаківського районного суду м. Львова із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 2998,41 грн.

Ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 30 липня 2021 року відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» у видачі судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію.

Ухвалу суду в апеляційному порядку 21 вересня 2021 року оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут».

Вважає ухвалу суду незаконною. Вважає неправильними висновки суду першої інстанції про те, що правила виключної підсудності не можуть застосовуватись до заяв наказного провадження, та що боржнику забезпечується право перегляду судового наказу, з метою реалізації цього права справи наказного провадження розглядаються лише за правилами загальної підсудності, тобто за місцем реєстрації боржника В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що заява про видачу судового наказу була підсудна Личаківському районному суду як за правилами виключної підсудності (місцезнаходження нерухомого майна) так і за правилами підсудності за вибором позивача (місце виконання договору).

Вважає помилковим висновок суду про те, що справи наказного провадження розглядаються лише за правилами загальної підсудності, оскільки така подається за загальними правилами встановленими ЦПК України. Звертає увагу, що суд розгляне заяву про видачу судового наказу за правилами виключної підсудності і боржник жодним чином не буде обмежений в праві на перегляд та скасування судового наказу, як про це зазначив суд першої інстанції.

Окрім того, не погоджується з висновком суду про те, що заява про видачу судового наказу не може розглядатись за правилами виключної підсудності, та що такі правила поширюються лише на справи в яких триває спір щодо нерухомого майна. Відтак договори про надання житлово-комунальних послуг є договорами пов`язаними з утриманням нерухомого майна, а судові справи про стягнення заборгованості по цих договорах підпадають під правила виключної підсудності.

Скаржник просить ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 30 липня 2021 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ТзОВ «Львівенергозбут» Козича В.Л., перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За змістом ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Постановляючи ухвалу суду від 30 липня 2021 року про відмову у видачі судового наказу, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст.ст. 27, 165 ЦПК України, виходив з того, що справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Личаківського районного суду м.Львова, оскільки місце реєстрації боржника ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , територіально відноситься до Залізничного районного суду м.Львова.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Пункт дев`ятий частини першої статті 165 ЦПК України передбачає, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Згідно статті 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Положення про територіальну юрисдикцію (підсудність) справ врегульовано у розділі І в главі 2 параграф 3 ЦПК України.

Частина перша статті 27 ЦПК України встановлює, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 28 ЦПК України закріплює правила щодо підсудності справ за вибором позивача (альтернативна підсудність).

Відповідно частини восьмої статті 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника заборгованості за спожиту електроенергію, заявник зазначав, що заява подається за місцем виконання договору у порядку, передбаченому ч. 8 ст. 28 ЦПК України, оскільки договори про постачання електричної енергії через їхню особливість, можна виконувати тільки у певному місці, а саме за місцем підключення електроустановок споживача до мережі.

Тобто, заявник наголошував, що місцем виконання договору є адреса постачання електричної енергії по АДРЕСА_2 , яка територіально відноситься до Личаківського району м.Львова.

В порядку розгляду судового наказу судом першої інстанції зроблено запит щодо зареєстрованого місця проживання боржника ОСОБА_1 . Відповідно до відповіді, наданої Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від 24.06.2021 року, ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_1 .

У зв`язку з чим, суд першої інстанції вважав, що заявником при подачі заяви про видачу судового наказу порушені правило територіальної підсудності (ч.1 ст.27 ЦПК України).

Проте, суд першої інстанції, відмовляючи у видачі судового наказу з підстав порушення правил підсудності, не звернув уваги на те, що підставою для звернення ТОВ «Львівенергозбут» з заявою про видачу судового наказу стала наявність заборгованості за спожиту електроенергію, що надавалась боржнику за договором про користування електричною енергією по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Оскільки споживачем ОСОБА_1 відмови приєднання до такого договору подано не було, слід вважати, що сторони взяли на себе певні права та обов`язки, в тому числі й щодо постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_2 . Отже, місцем виконання договору є адреса постачання електричної енергії: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Личаківського району м.Львова.

Тому, відповідно до ч. 8 ст. 28 ЦПК України (альтернативна підсудність) заява про видачу судового наказу за вибором заявника може бути також подана до суду за місцем виконання цього договору - вул.Самійленка, 36/38 у м.Львові, що відноситься до територіальної юрисдикції Личаківського районного суду м. Львова.

Таким чином, звертаючись до Личаківського районного суду м. Львова із заявою про видачу судового наказу, заявник скористався правом альтернативної підсудності.

Відповідно до ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1)неповне з`ясування судом обставин,що мають значення для справи; 2)недоведеність обставин,що мають значення для справи,які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, оскільки суддею першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не було дотримано норми процесуального права, а тому ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 30 липня 2021 року про відмову у видачі судового наказу підлягає скасуванню з направлення матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, ст.ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут»- задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 30 липня 2021 рокускасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2021 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.О. Шеремета