У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

"16" березня 2021 р. Справа153/405/21

Провадження2-н/153/32/21-ц

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Дзерин М.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відділу культури, молоді та спорту Ямпільської районної державної адміністрації нарахованої, але невиплаченої заробітної плати у сумі 52 817 гривень 49 копійок та середнього заробітку за весь період затримки в сумі 12 526 гривень 70 копійок.

Суд вивчивши подану заяву прийшов до висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з огляду на наступне:

Пунктом 1 ч.1 ст.161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

У п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Заявником заявлено дві вимоги: стягнення на її користь з відділу культури, молоді та спорту Ямпільської районної державної адміністрації нарахованої, але невиплаченої заробітної плати у сумі 52 817 гривень 49 копійок; стягнення на її користь з відділу культури, молоді та спорту Ямпільської районної державної адміністрації середнього заробітку за весь період затримки в сумі 12 526 гривень 70 копійок.

Заявник ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за одну із вимог про стягнення невиплаченої заробітної плати у сумі 52 817 гривень 49 копійок.

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду №910/4518/16 від 30.01.2019, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідно до ч.1 ст.164 ЦПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Судом встановлено, що заявник не звільнена від сплати судового збору за подання вказаної заяви про стягнення середнього заробітку за весь період затримки в сумі 12 526 гривень 70 копійок.

Пунктом 4-1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день звернення до суду становить 227 гривень.

У п.1 ч.3 ст.163 ЦПК України зазначено, що до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Підтверджень сплати судового збору заявником за заявлену вимогу про стягнення середнього заробітку за весь період затримки, матеріали заяви не містять. Таким чином, заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України.

У зв`язку із відсутністю в матеріалах справи документа, що підтверджує сплату судового збору за заявлену вимогу про стягнення середнього заробітку, суд приходить до висновку про необхідність відмовити заявнику у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.161, 163-166, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , боржник: відділ культури, молоді та спорту Ямпільської районної державної адміністрації (вул.Свободи, 136/48 м.Ямпіль Вінницька область, ) про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати .

Роз`яснити заявнику, що згідно ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвалу може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Дзерин М.М.