Справа № 185/8304/21
Провадження № 2/185/3642/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Мінарської О.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу дійсними, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в якому просила суд: визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 03/09-НД про купівлю 1/2 частини жилого будинку АДРЕСА_1 , житловою площею 23,4 кв.м. з господарськими спорудами: сарай - Б; вбиральня - В; літня кухня Г; сарай Д; сарай Е; сарай Ж; сарай АДРЕСА_2 , укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований Павлоградською товарною біржею 05 березня 2002 року; визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 4/18-НД від 09 квітня 1999 року про купівлю 1/2 частини жилого будинку АДРЕСА_3 з господарчими спорудами в будинку А: приміщення 2-1; 2-2; 2-3; 2-4; сіни - а2; а3; кухня Г; сарай Д-Ж-І; вбиральня З; колодязь; огороди-5, по АДРЕСА_2 , який укладений між нею та ОСОБА_3 , зареєстрований Павлоградською товарною біржею 09 квітня 1999 року.

У обґрунтування позову позивач зазначила, 09.04.1999 року між нею та ОСОБА_3 було укладено договір № 4/18-НД купівлі-продажу 1/2 частини жилого будинку АДРЕСА_3 . Даний договір було посвідчено Павлоградською товарною біржею та зареєстровано в Павлоградському МБТІ. 05.03.2002 року між нею та ОСОБА_4 було укладено договір № 03/09 купівлі-продажу 1/2 частини жилого будинку АДРЕСА_2 . Даний договір посвідчено Павлоградською товарною біржею та зареєстровано в Павлоградському МБТІ. За зазначеними договорами, що були укладені на Павлоградській товарній біржі, стягнуто державне мито та інші обов`язкові платежі. Сторонами були повністю виконані умови договорів, попередніми власниками звільнені приміщення, передані ключі, вони знялися з реєстрації. З моменту укладення договорів до теперішнього часу жодних зауважено сторонами правочину не заявлено. На даний час у позивача виникла необхідність розпорядитися своєю власністю, однак на консультації їй усно було роз`яснено про необхідність звернутися до суду про визнання договорів дійсними.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, кожен окремо, були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, причину неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за її відсутності не надали.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

З`ясував обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд встановив наступне.

09.04.1999 року між ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна відповідно до якого ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 придбала 1/2 частину жилого будинку АДРЕСА_3 з господарчими спорудами в будинку А: приміщення 2-1; 2-2; 2-3; 2-4; сіни - а2; а3; кухня Г; сарай Д-Ж-І; вбиральня З; колодязь; огороди-5, по АДРЕСА_2 .

Вказаний договір було укладено та зареєстровано на Павлоградській товарній біржі 09.04.1999 року за № 4/18-НД (а.с. 13).

09.04.1999 року договір купівлі-продажу № 4/18-НД було зареєстровано в Павлоградському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 15-31. (а.с.13)

05.03.2002 року між ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна відповідно до якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 придбала 1/2 частину жилого будинку № 3 житловою площею 23,4 кв.м. з господарськими спорудами: сарай - Б; вбиральня - В; літня кухня Г; сарай Д; сарай Е; сарай Ж; сарай АДРЕСА_2 .

Вказаний договір було укладено та зареєстровано на Павлоградській товарній біржі 05.03.2002 року за № 3/09-НД (а.с. 15).

05.03.2002 року договір купівлі-продажу № 3/09-НД було зареєстровано в Павлоградському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 15-31. (а.с.15)

Як зазначає позивач у позову, на даний час вона має намір розпорядитися своєю власністю у зв`язку, з чим зверталась на консультацію де їй було роз`яснено, що договори купівлі-продажі не посвідчені нотаріально і тому вона не зможе розпорядитися належним їй нерухомим майном. Умови договорів купівлі-продажу сторонами виконані в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Таким чином, на спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про власність», чинного на час виникнення спірних правовідносин, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлене судом.

За змістом ст. ст. 128, 153 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоду по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорі даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно буди досягнуто згоди.

Так, право укладати договори купівлі-продажу і реєструвати їх на товарній біржі передбачено ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» № 1956-ХІІ від 10 грудня 1991 року згідно ч. 2 якої угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Положеннями ст. 47 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) передбачено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу.

Відповідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995 року, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею.

Відповідно до п. 5 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01 липня 2004 року за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.

В укладених договорах купівлі-продажу сторони повністю погодили усі істотні умови у тексті біржових договорів, всі зобов`язання за договорами купівлі-продажу нерухомого майна сторонами виконані в повному обсязі. Також факт купівлі-продажу і виконання умов укладених договорів ніким не оскаржено і ніким не оспорюється.

Оскільки позивач повністю виконала умови договорів купівлі-продажу нерухомого майна, фактично володіє об`єктом нерухомості, договори купівлі-продажу нерухомого майна не визнавалась недійсними, позивач, на підставі ст. ст. 128, 153 ЦК УРСР і ст. 49 ЗУ «Про власність» набула право власності на спірний об`єкт нерухомості і правомірно володіє ним. Передбачених законом підстав для невизнання дійсними неоспорених договорів купівлі-продажу нерухомого майна в судовому порядку немає.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11-13, 81, 95, 263-265, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу дійсними задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 03/09-НД про купівлю 1/2 частини жилого будинку АДРЕСА_1 , житловою площею 23,4 кв.м. з господарськими спорудами: сарай - Б; вбиральня - В; літня кухня Г; сарай Д; сарай Е; сарай Ж; сарай АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та зареєстрований Павлоградською товарною біржею 05 березня 2002 року.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 4/18-НД від 09 квітня 1999 року про купівлю 1/2 частини жилого будинку АДРЕСА_3 з господарчими спорудами в будинку А: приміщення 2-1; 2-2; 2-3; 2-4; сіни - а2; а3; кухня Г; сарай Д-Ж-І; вбиральня З; колодязь; огороди-5, по АДРЕСА_2 , який укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та зареєстрований Павлоградською товарною біржею 09 квітня 1999 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою:http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення суду складено 07 грудня 2021 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_2 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , зареєстрована : АДРЕСА_4 .

ОСОБА_3 , зареєстрована : АДРЕСА_3 .

Суддя С. Г. Юдіна