У Х В А Л А

Єдиний унікальний номер справи760/8573/19
Номер провадження: 22-ц/824/5988/2021
Головуючий у суді першої інстанції С.В. Коробенко
Доповідач у суді апеляційної інстанції Л.Д. Поливач
22 березня 2021 року місто Київ

Справа №760/8573/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д. (суддя доповідач), Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням 03.03.2021 відповідач - Військова частина НОМЕР_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що про оскаржуване рішення їм не було відомо, а про факт його існування дізналися з отриманого від ОСОБА_1 запиту щодо стану його виконання. Зазначили, що на зроблений до суду запит копію вказаного судового рішення отримали лише 04.01.2021. Також, вказуючи на неотримання копії судового рішення, як на поважну причину для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року, просили врахувати поважною причиною неподання апеляційної скарги протягом 30-денного строку з дня отримання копії рішення те, що помічник командира з правової роботи на час її надходження перебував у щорічній відпустці, а за штатом відповідача посада помічника командира з правової роботи не передбачає офіцера відділення (помічника).

Дослідивши подану заявником апеляційну скаргу, суд дійшов висновку, що дана апеляційна скарга відповідача Військової частини НОМЕР_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом та відповідно заявнику у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, з огляду на наступне.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається Цивільним процесуальним кодексом України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Частиною першоюстатті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При цьому, слід зауважити, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з частиною першою статтістаттею 126 ЦПК Україниправо на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

У відповідності до вимог статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Отже, вказаною нормою процесуального права чітко передбачено, що питання поважності пропуску строку на апеляційне оскарження досліджується у всіх наведених випадках, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Аналіз вказаної правової норми дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складання повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку.

Отже, сплив річного строку з дня складання повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Зі змісту поданих відповідачем Військовою частиною НОМЕР_1 апеляційної скарги та клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження убачається, що копія оскаржуваного рішення була отримана ними лише 04.01.2021.

Як закріплено положеннями ст.ст. 2, 3 Закону України «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст оскаржуваного рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року було надіслано судом до Реєстру 08.01.2020, а оприлюднено 09.01.2020. Дата складання повного рішення судом не зазначена.

Направлена заявником апеляційна скарга на вищевказане судове рішення була здана ним до поштового відділення 03.03.2021.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Враховуючи зазначені критерії, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами-членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства, сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи норм процесуального законодавства, у тому числі і законодавчо встановлених обмежень.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С .А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року Європейський суд з прав людини нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до наявних у матеріалах справи відомостей, Військова частина НОМЕР_1 була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у суді першої інстанції, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.30).

Відтак, заявник, як учасник справи, не може вважатися таким, що у контексті положень п.1 ч.2 ст.358 ЦПК України не був повідомлений про розгляд справи.

За таких обставин, апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 подана 03 березня 2021 року після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, при цьому остання була належним чином повідомлена про розгляд справи у суді першої інстанції, а наявність обставин пропуску строку внаслідок виникнення обставин непереборної сили - нею не наведено та не підтверджено належними й допустимими доказами.

Як передбачено частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Враховуючи той факт, що заявником було подано апеляційну скаргу на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року поза межами річного строку з дня складення повного тексту судового рішення, а вказаний строк за відсутності виняткових обставин, які визначені у п.п.1,2 ч.2 ст.358 ЦПК України, вважається присічним, у суду відсутні підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вказаного рішення за наведених заявником підстав, та відповідно відсутні підстави для відкриття апеляційного провадження у даній справі.

Керуючись ст.358 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної ухвали, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали суду складено 22 березня 2021 року.

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна