Справа № 156/181/21
Провадження №: 2-о/156/14/21
Рядок статзвіту № 17
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

09 березня 2021 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І. Є., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту тотожності особи та родинних відносин,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду у порядку окремого провадження із заявою про встановлення того, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_5 , яка зазначена у свідоцтвах про народження у графі "мати" ОСОБА_2 , 1958 року народження, ОСОБА_3 , 1963 року народження та ОСОБА_1 , 1964 року народження є одна і та ж особа, і, відповідно, ОСОБА_4 була матір`ю ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 . Заявником сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Перевіривши заяву й додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху в частині встановлення факту родинних відносин, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Просудову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (в редакції від 25.05.1998 р.), вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

До компетенції суду віднесено встановлення фактів, якщо: у відповідності до закону він породжує юридичні наслідки, а крім цього заявник не може підтвердити іншим шляхом (отриманням або відновленням загублених документів або внесенням виправлень до актового запису).

Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. Водночас, справи про встановлення факту родинних відносин із метою одержання спадщини не можуть розглядатися судами, якщо заявник відповідно до ст. 1224 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) усунутий від спадщини.

Однак, всупереч вимогам законодавства, заявником не додано жодних доказів на підтвердження того, що він є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 .

Заінтересовані особи беруть участь у справах цієї категорії з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). Заявником не додано жодних доказів про те, що вказані у заяві особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 . При цьому, ОСОБА_2 прохаючи суд встановити той факт, що ОСОБА_4 була його матір`ю, а також матір`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , не вказав мети встановлення такого факту для заінтересованих осіб, оскільки саме мета дає можливість суду зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне за собою правові наслідки.

Разом з тим, заявником не вказано та не обґрунтовано для відновлення яких саме порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів йому та заінтересованим особам необхідно, щоб суд встановив факт родинних стосунків. Заявник не надає доказів того, що він звертався до нотаріальної контори і отримав відмову у оформленні спадкових документів.

Відповідно до вимог ст. 318 ЦПК України заявник разом із заявою про встановлення факту зобов`язаний надати докази про те, що він не може іншим шляхом, ніж судовий, доказати вищезазначений факт. Таким чином, виходячи з даної норми, заявник повинен надати докази того, що він намагався вирішити дане питання досудовим способом та отримав відмову про це. Суддя звертає увагу заявника на те, що у даній категорії справ заявник зобов`язаний першочергово всі питання по доведенню належності правовстановлюючого документа вирішити у тих організаціях, в обов`язок яких входить зміна, відновлення, виправлення помилок, і тому подібне. Однак, заявник не надає доказів, що він намагався вирішити питання у досудовому порядку.

Таким чином, заявнику необхідно надати:

-докази того, що заявник та заінтересовані особи є спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 ;

-вказати мету встановлення для заінтересованих осіб факту родинних стосунків;

-докази того, що заявник та заінтересовані особи намагалися вирішити дане питання досудовим способом та отримали відмову про це від нотаріуса у зв`язку з чим порушено їхні права.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заява в частині встановлення факту родинних стосунків не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства, а тому вважає, що її необхідно залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі не виконання вимог ухвали до встановленої дати, тобто вказані недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

На підставі викладеного, керуючись статями 44, 175, 177, 185, 293, 294, 300 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту родинних відносин залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, заява буде вважатись неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Є. Малюшевська